FELNŐTTOKTATÓKÉPZÉS, A FELNŐTTOKTATÁS RENDSZERE
FINNORSZÁGBAN, SVÉDORSZÁGBAN ÉS ANGLIÁBAN
(HÁROMHÓNAPOS UNESCO TANULMÁNYÚT TAPASZTALATAI
FINNORSZÁGBAN, SVÉDORSZÁGBAN, ANGLIÁBAN
1974. április 1 – június 31-ig)
Szemelvények

1/ Felnőttoktatás, népművelő képzés Finnországban, Svédországban, Angliában. Népművelési Intézet soksz. 1974. 131 old.

2/ Népművelés                                                                                                                                                                                                                               külföldön Svédországban, Finnországban Angliában
Népművelés, 1975.3.sz. p.18-21;4.sz.p.16-18.

3/ Felnőttoktatás Finnországban, Svédországban, Angliában
Kultúra és Közösség, 1975. 2-3.sz. p. 205-213

4/ Módszertani Műhely,  TIT 1981/1. 59-86 old.

   A három hónapos tanulmányútra benyújtott UNESCO pályázatot a párizsi Központ hagyta jóvá, készítette elő és finanszírozta. A terepmunka színhelye Finnország, Svédország és Anglia volt.
   A program célja a felnőttoktatók pályára való felkészítésének, szakmai továbbképzésének, s ezzel összefüggésben a felnőttoktatási intézmények és mozgalmak tanulmányozása volt. Az időbeosztásnak megfelelően három-három hetet töltöttem Finnországban, Svédországban és hathetet Angliában.

                                    ÁLTALÁNOS KÉP, ÖSSZBENYOMÁSOK

   A negyedéves tanulmányút nem adott arra lehetőséget, hogy egy tudományos értékű tanulmányt készítsünk, de arra igen, hogy áttekintést adjunk a három ország felnőttoktatásának kialakulásáról, társadalmi hátteréről, és összefoglaljuk a témára vonatkozó legfontosabb sajátosságokat, lényeges jegyeket. Törekedtünk arra, hogy bemutassuk a hasonlóságokat, különbözőségeket, valamelyest eleget téve ezzel a komparatív követelményeknek. A tanulmányút által feltárt adatok és az ebből levonható következtetések ismereteinkben megerősíthetnek, és további vizsgálódásra ösztönözhetnek.

   Az angol, svéd és finn felnőttoktatás történelmi, társadalmi származtatása

   A felnőttoktatás kezdete mindhárom országban a múlt század közepéig nyúlik vissza. A mai értelemben vett felnőttoktatási intézmények legkorábban, Angliában jöttek létre az ipari forradalom ellentmondásokkal terhes, véres korszaka után. A munka melletti tanulás eszméjének meghirdetője Denison Maurice keresztényszocialista lelkész (1805-1872) volt, aki 1855-ben megalapította az első londoni munkáskollégiumot (London Working Men’s College), amelyet hamarosan újabbak követték. Az intézmények másik politikai, szellemi forrása a kései chartizmus volt.
Angliai tanulmányutamon ellátogattam az 1862-ben alapított leicesteri Vaughan Collegbe, amely most az egyetem felnőttoktatási tanszékéhez tartozik. (Ez utóbbi megfelel a mi közművelődési tanszékünknek.). Hogy milyen társadalmi erők, eszmék, politikai áramlatok és egyéni törekvések metszéspontján jöttek létre és tevékenykedtek a maguk korában a hozzá hasonló intézmények, annak érzékeltetésére néhány foglalkozástémát sorolok fel a régi évkönyvekből. Az angol líra és hatása az emberre; a sztrájkok; a szakszervezetek, a fösvény és a pazarló - ki a legjobb tagja a társadalomnak; alacsonyabb rendűek-e szellemileg a nők, mint a férfiak?; jó-e a nyilvános ítélet végrehajtás? (Angliában 1868-ban volt az utolsó ilyen esemény); temetők és temetőkertek; a választójog; a Föld kialakulása. Ezen kívül tanítottak írást, olvasást, számolást, mértant, nyelvtant, történelmet, rajzot és zenét. Az énekkar 1869-től áll fenn. A munkáskollégiumok a résztvevők adakozásából tartották fenn magukat, mert a gyártulajdonosok inkább az ipari oktatást támogatták.
   Nagy jelentőségű volt az angol felnőttoktatás történetében az egyetemek bekapcsolódása (extramural department) a 70-es évektől kezdődően. Szintén fontos megemlíteni, hogy 1905-ben,  Alfred Mansbridge megalapította a Munkásművelődési Szövetséget (Workers’ Educational Education), amellyel az egyetemek közösen szervezték tanfolyamaikat. Anglia negyvenkét egyeteme közül ma harminchétnek van felnőttoktatási tanszéke. Másfelől az angol WEA ösztönzőleg hatott más országok művelődésére, mozgalmaik számára, és sorra alakultak hasonló munkásművelődési szövetségek, társaságok.
Száz évvel ezelőtt Svédország mezőgazdasági ország volt. Az 1862-es közigazgatási törvény nagyfokú autonómiát biztosított a községeknek, s a tehetős fiatal gazdák összefogtak, és népfőiskolákat hoztak létre. A cél az volt, hogy megszerezzék azokat az állampolgári, társadalmi ismereteket, amelyek megnövekedett jogaik gyakorlásához és a jövedelmezőbb gazdálkodáshoz szükségesek voltak. Kezdettől vitatott kérdés volt, hogy a népfőiskolák szakképzést nyújtsanak-e elsődlegesen, vagy pedig a jómódú parasztok politikai ismereteit bővítsék. Az utóbbi irányzat bizonyult erőteljesebbnek. Az első népfőiskola 1868-ban létesült Hvilan községben, az ország legtermékenyebb részén: a gazdák egy vendégfogadót béreltek e célra. Ma 107 tanácsi, egyházi és társadalmi népfőiskolát támogat az állam, ezeknek több mint a fele még a mozgalom első évtizedeiben létesült. Az agrárjelleg azonban megszűnt; ezek az intézmények ma inkább az ifjúsági és társadalmi vezetőképzés szolgálatában állnak, és valamilyen magasabb fokú szakképesítés elnyerésére készítenek elő.
   A svéd népművelést, felnőttoktatást meghatározó művelődési mozgalmak valamivel később, a 19. század végén kezdődtek, és munkásmozgalmi, antialkoholita törekvésekből táplálkoztak. Mozgalmaik számára tanulóköröket hoztak létre, amelyek idővel sajátos művelődési szövetségekbe tömörültek. Legerősebb volt (ma is az) a Munkásművelődési Szövetség, utána az Antialkoholisták Szövetsége következik, majd a fogyasztási szövetkezetek és az evangélikus egyház. A különböző irányzatú mozgalmak politikai arculata azonban mindinkább egybemosódik, és egyre nagyobb szerepet kap bennük a tartalmi differenciáltság.
   A finn a felnőttoktatás kialakulása abban tér el az angoltól és a svédtől, hogy itt a politikai, társadalmi mozgatóerők nemzeti törekvésekkel is összefonódtak. A múlt század közepén Finnországban a nemzeti újjászületés feltétele ugyanis a finn irodalmi nyelv és kultúra megteremtése volt a svéd nyelv ellenében. (Hiszen még Runeberg, a finn nemzeti romantika költője is svédül írt.) A mozgalom a könyvtárak köré csoportosult, s a 70-es évektől kezdődően olvasókörök jöttek létre. Ezzel is magyarázható az országnak ma is fejlett könyvtárhálózata és az élénk, sokirányú könyvtári aktivitása. 1874-ben alakult meg a Népművelési Szövetség, melynek feladata népszerű olvasmányok kiadása és terjesztése volt. Ez a szervezet nagymértékben épült a könyvtári hálózatra.
   Dán mintára 1890-től itt is elindult a népfőiskolai mozgalom. A különböző művelődési közösségek az általános és szakműveltség szélesebb körű terjesztésére, és elszigetelt munkájuk erősítésére szintén létrehozták a maguk művelődési szövetségüket (munkásszervezetek, ifjúsági klubok, az otthoni tanulás szövetsége, alkoholellenes társaság stb.), de kevésbé organikusan, mint ahogy ez Svédországban történt. A századfordulón a nemzeti kultúra ápolása a cárizmus elleni önvédelem, a nemzeti identitástudat megőrzésének, fejlesztésének eszköze lett. Ezen a helyzeten az 1905-ös reformok is változtattak, nagy lendületet adva a nemzeti mozgalmak mellett a demokratikus fejlődésnek. Fontos lépés volt még az első világháború előtt az első művelődési otthonok megszületése; amelyek a művelődési szövetségek által szorgalmazott lazább formákkal szemben a rendszeresebb képzést szolgálták, messzemenően támogatva a helyi nemzeti hatóságok által. Így alakult ki folyamatosan a finn népművelés, felnőttoktatás mai arculata, mely később kiegészült a szakoktatást nyújtó formákkal és a skandináv felnőttoktatásra szintén jellemző levelező intézményekkel.

Megváltozott igények, társadalmi kontextusok
A második világháború után, de különösen az elmúlt tíz-tizenöt évben mindhárom országban jelentős gazdasági és társadalmi változások mentek végbe, amelyek az életmódra, a szokásokra, a művelődési igényekre is erősen hatottak. Változóban van az ipar szerkezete (pl. Finnországban 1972-ben a gépipar részesedése meghaladta a hagyományos fa- és papíriparét). Gyorsan terjed az automatizálás. Növekszik az urbanizáció. (Svédországban az elnéptelenedett falvakat az állam veszi át.) Százezrek mennek át az iparból a szolgáltatási szektorba, uralkodó- életeszménnyé lett a fogyasztás áruban és kultúrában egyaránt, általánossá kezd válni a 9-12 osztályos iskolai végzettség és az ötnapos munkahét - hogy csak néhány dolgot említsünk. Ehhez járul az energiaválság és az infláció, amely a jóléti társadalom fenntartását mindhárom országban nagymértékben megnehezíti, hogy egyéb gazdasági, társadalmi feszültségekről ne is beszéljünk. Ma hármójuk közül legmagasabb az anyagi és kulturális színvonal Svédországban, amely a napóleoni háborúk óta békében él, a legiparosodottabb, bőséges nyersanyag készlettel rendelkezik, s a tőkések és a munkavállalók közötti folyamatos egyezmények nyomán az egészségügyi, szociális, családvédelmi és kulturális ellátás jelentős eredményeket ért el. Gondot okoz azonban az ipar átszervezésével együtt járó több mint 100 ezer munkanélküli átképzése, segélyezése, a környezetvédelem, az alkoholizmus és a kábítószer fogyasztás, a fiatalságnak a közügyek iránti közömbössége.
A meggyorsult fejlődés következtében megnövekedett a felnőttoktatás társadalmi jelentősége. 1960-ban Finnországban 110 művelődési otthon volt (közülük 26 falusi körzetekben), 1972-ben már 245 (ezekből 146 vidéken). Svédország gyakran nevezi magát az oktatás társadalmának, és a 60-as éveket a „felnőttoktatás évtizedé”-nek tartják. Az ország 8 millió lakosából 515 ezer a tanulóköri tag, 100 ezren 
járnak szaktanfolyamokra; az esti közép- és általános iskoláknak 160 ezer hallgatójuk van, s a népfőiskoláknak 17 ezer. Az állam 1 milliárd 300 millió koronával támogatja a felnőttoktatási szövetségeket és intézményeket; ebből 800 millió koronát fordítanak a munkanélküliek átképzésére, az alap- és középfokú szaktanfolyamokra. Ez az állami kulturális költségvetésnek mintegy 10 százaléka. Angliában, ahol a felnőttoktatás és a szakoktatás jobban szétválik, mint Svédországban, tanfolyamokon és előadássorozatokon a felnőttek 5 százaléka vesz részt. Ezt az arányt a következő két-három évben a kétszeresére akarják emelni, ennek megfelelően az önkormányzati és állami támogatást 24 millió fontról 40 millió fontra növelik.
A felnőttoktatás fejlesztését elsősorban a társadalom műveltebb és műveletlenebb rétegei között egyre növekvő szakadék teszi szükségessé. Az iskolareform előnyeit ugyanis csak a fiatalabb nemzedékek élvezik, s a jelentkező hiányokat a felnőttkorban kell pótolni. A művelődés szakemberei - elsősorban Angliában - gyakran hangoztatják, hogy a társadalom tulajdonképpen „két nemzet”-ből áll. Az egyikhez tartoznak azok, akik elsajátították a megfelelő alapműveltséget, olvasnak, érdeklődnek, ismereteiket rendszeresen bővítik. Ezt a „nemzetet” a diplomások és középrétegek alkotják. A szakadék túlsó oldalán a lemaradtak állnak, akik társadalmilag akadályozva vannak, a művelődés iránt közömbösek. Jellemző, hogy Angliában a lakosság 60 százaléka 14 évesen vagy még korábban abbahagyta a tanulást. Svédországban és Finnországban ez az arány még rosszabb, mert a kötelező 9 osztályt még később vezették be. Ezen kívül az általános anyagi és kulturális színvonal emelkedés ellenére még mindig van a társadalomnak egy jelentős mozdíthatatlan rétege, amelyben az elmaradottság nemzedékről nemzedékre újjátermelődik. Ez a csoport a lehetőségeket elutasítja, s a maga alkotta sajátos értékrendszer szerint él. Köztük nagy számmal találhatók írástudatlanok is. (Angliában pl. a felnőttek 4-5 százaléka, s nemrég indult kampány számuk csökkentésére.)
Míg a népművelés kialakulásának kezdetén a művelődési mozgalmak ezekben az országokban a társadalmi „piramis” alapjáról indultak el, addig a második világháború óta a felnőttoktatás elpolgáriasodásának lehetünk tanúi. Természetesen vannak kivételek - a felnőttoktatás tekintélyes részét kitevő át- és továbbképző tanfolyamok elsősorban a munkásságot vonják be-, mégis általában az a jellemző, hogy a felnőttoktatási intézmények napjainkban leginkább az alsó-középosztály művelődését szolgálják. Ez a jelenség a szakembereket is izgatja, és nagy erőfeszítéseket tesznek más rétegek, elsősorban a munkások bevonására. Főleg a lakóhelyi, szomszédsági közösségekre támaszkodnak, s költségtérítés címén a közvetlen anyagi érdekeltséggel is kísérleteznek (pl. a Svéd Munkásművelődési Szövetség). Angliában igyekeznek eljutni a családokig, akár úgy is, hogy a művelődési intézmények munkatársai leülnek sörözni a munkásokkal, s bizalommal, barátként keltenek igényeket, tiszteletben tartva a munkásszolidaritást (pl. a legutóbbi bányász sztrájk). Alapvető követelmény itt is az ismeretszerzésnek, a kereset növekedésnek és a lakóhely kommunális fejlesztésének az összekapcsolása. Az eredmények biztatóak.
Az okok azonban valószínűleg mélyebben gyökereznek. A középosztály nagymértékű aktivitásának számarányának megnövekedése mellett - oka az lehet, hogy biztosítani akarja pozícióját a változó körülmények között. Másrészt ez az osztály jutott el arra az anyagi szintre, amikor már megengedheti magának az ember, hogy hobbijainak hódoljon. A motiváció azonban nem és életkor szerint is változik. A népművelés alanyai között általában több a nő, mint a férfi, s az átlagos életkor 30-35 év. Fiatalabb korban a résztvevők elsősorban az otthonteremtéshez, a családi élethez várnak segítséget, a közép-korúaknál inkább a régi vágyak kiélése, az önmegvalósítás igénye kerül előtérbe. Angliában a nem dolgozó feleségek az unalom elől menekülnek a művelődési intézményekbe. Jelentősen megváltoztak az etnikai nemzetiségi viszonyok. Angliában százezrével tódulnak be az országba a különböző népességcsoportok alacsonyabb műveltséggel, nyelvi problémákkal, más kultúrával, amely nagy feladatot ró a felnőttoktatásra. Oda-vissza. (Egyes gettókban a rendőröknek tudniuk kell urduul.) Hasonló a helyzet Svédországban, csak kisebb mértékben. Itt a népfőiskoláknak vannak speciális feladataik. Finnországban pozitív diszkrimináció van. Öland egy majdnem kis Svédország autonómiával, anyanyelvű iskoláztatással.
Lappföldön a finn pedagógusoknak is kell tudniuk lappul. A gyufa is kétnyelvű, svéd és finn.

   Tartalom és módszer

   Mivel a felnőttoktatás a maga intézményhálózatával és szakembereivel - különösen a skandináv országokban - egyre nagyobb részt vállal a munkaerő átképzéséből és továbbképzéséből, a tanfolyamok és esti iskolák tananyagában jelentős helyet kapnak az új szakma megszerzéséhez szükséges ismeretek. Svédországban a kiképzés néhány hetes vagy több hónapos tanfolyamokon napközben vagy este történik. A szakmai tárgyak mellett matematikát, fizikát, kémiát, svédet és angolt is tanítanak az általános iskola hetedik-kilencedik osztályának pótlására. A felnőttek gimnáziumában a közismereti tárgyakon kívül a hallgatók kereskedelmi ismereteket, vállalati gazdaságtant, ügyvitelt, könyvelést, jogi ismereteket, szociálpolitikát, idegen nyelveket és más tárgyakat is választhatnak. Két-három foglalkozás van egy héten, de léteznek rövidebb, tehát intenzívebb tanfolyamok, s olyanok is, amelyeken tantárgyanként osztják be az anyagot. Új jelenség Angliában, hogy megszervezték az egyetemek felnőttoktatási tanfolyamain a különböző társadalmi szerepek hatékonyabb betöltésére irányuló képzést. Ezzel bizonyos értelmiségi pályákon dolgozók (gazdasági vezetők, orvosok, pedagógusok, szakszervezeti tisztségviselők, lelkészek, börtönoktatók stb.) hatékonyabban tudják ellátni szakmai, társadalmi vezetési feladataikat. A szakmai ismeretek gyarapítása a munka szerves része, a vállalatok munkakedvezményt és bérjellegű támogatást biztosítanak hozzá. Az általános és szakmai irányú képzés között nincs éles határvonal.
A képesítéshez nem kötött, a mi művelődési otthonainkban folyó felnőttoktatáshoz hasonló tanfolyamokon a gyakorlati ismeretek minden mást megelőznek. Ezek általában alkotótevékenységek, középpontjukban a lakás, ház, kert, a gépkocsi, az öltözködés és a táplálkozás áll (bútorkészítés, -kárpitozás, szövés, szabásvarrás, horgolás, kovácsolás, főzés, víkendházépítés, autó karbantartás stb.). Gyakoriak az úgynevezett „háromdimenziós” képzőművészeti szakkörök, amelyekben a hasznossági szempontok találkoznak a művészi kifejezés igényével (pl. kerámiaszakkörök). Ezekben a tevékenységfajtákban kielégül az alkotásvágy, s így csökken a tömegtermelés és a passzív tömegfogyasztás káros hatása. Neurotikusok esetében orvosok is ajánlják a részvételt. A tanfolyamok a közösségteremtés vonatkozásában is lényeges tényezők, bár tartós közösséggé nem válnak. E körök elterjedtségét sokan az elkispolgáriasodással, mások a szolgáltatások elégtelenségével magyarázzák. Úgy gondoljuk, azoknak van igazuk, akik ezt a gyakorlatias művelődést pozitívan értékelik, mert pedagógiai hozzáértéssel jól hasznosíthatók a személyiségformálásban is.
   Jelentősen visszaesett az általános politikai témák iránti érdeklődés. Az elvont történelmi, jogi, közgazdasági kérdések megtárgyalása helyett, az emberek inkább saját közösségük irányításában akarnak részt venni. A felnőttoktatási intézményektől és szervezetektől az ehhez szükséges ismereteket igénylik (községfejlesztés, munkaerő-gazdálkodás, helyi képviseleti szervek és szakszervezeti ügyek, helytörténet stb.). Általában érvényes az a tétel, hogy a technikailag fejlett, több csatornás tömegkommunikáció az egész nemzet ügyeiben teszi érdekeltté az embereket, a felnőttoktatás pedig - közvetlen kapcsolatban állva a lakossággal - a kisebb közösségek fóruma. A legnagyobb a politikai aktivitás Finnországban, ahol a tanulókörök tulajdonképpen az egyes pártok művelődési szervezetei. Az iskolai rendszerű felnőttoktatás kivételével az ismeretterjesztés is a mindennapi problémák magyarázatára összpontosul (nevelés, öregedés, egészségnevelés stb.). Ezek általában féléves, kétszemeszteres tanfolyamok, előadássorozatok heti egy foglalkozással.
Az amatőr művészet - különösen az ének és a zene - Svédországban, Finnországban a legelterjedtebb, ünnepségeken, társas összejöveteleken gyakori a közös éneklés. Voltam Finnországban, olyan kocsmákban, ahol daloskönyveket osztottak ki a vendégeknek a közös énekléshez. A svédországi Uppsalában az egyetem nemzetközi hírű énekkara műsort adott a valpurgisi ünnepségeken. A népfőiskolákon kötelező tárgy a zene. Igen sok a popzenekar, Svédországban több mint 2000. Mindhárom országban találkoztam amatőr írócsoportokkal; tagjai maguk s mások gyönyörködtetésére cikkeket, riportokat, verseket, gyermektörténeteket írnak, közösen megvitatnak. A legjobb alkotások megjelennek a helyi lapokban. Egy manchesteri felnőttoktatási központban két művészetkritikai csoport működik: tévé- és rádióműsorokat, színdarabokat vitatnak meg. A színjátszást a szerkesztett kisformák jellemzik. A képzőművészeti szakkörökben általában szabad alkotómunka folyik. Az angol intézményekben össztáncot rendeznek felnőtteknek korhatár nélkül. A népzene és néptánc Skóciában a legfejlettebb. Edinburghban meghallgattam a skótduda zenekarok versenyét, amelyen 40 együttest minősítettek. A néptánc mozgalom mindhárom országban létezik. A fotózás és az amatőrfilmezés viszonylag elterjedt, egyes stúdiókban animációs filmeket is készítenek. Általánosságban mégis azt mondhatjuk, hogy az amatőrművészeti mozgalom másodlagos szerepet játszik e három ország művelődésébenben, s nem éri el azt a szintet, mint nálunk. 
A felnőttoktatásba szervesen beletartozik a sport és testnevelés, amely a felnőttoktatás politikának és a gyakorlatnak egyaránt integráns része. A tömegsport Svédországban és Finnországban különösen fejlett, Angliában inkább az egészségnevelés része. A személyiség fizikai és értelmi fejlesztése mintha nem válna el egymástól annyira, mint nálunk. A felnőttoktatási intézmények gyakran tartanak saját testnevelési tanfolyamokat, és mindig együttműködnek a szakkluboknak lakókörzetekben levő csoportjaival. A leggyakoribb csoportok a következők: talajtorna, gyógytorna (főleg elhízás ellen), művészi torna, asztalitenisz, tollaslabda, íjászat, jóga, természetjárás, úszás, kosárlabda, célba dobás, teremlabdarúgás, téli sportok (Svédország), póni túrák (Anglia), krikett, terem kugli stb. Több intézmény rendelkezik tornateremmel, mint mozi- vagy színházteremmel, s még a kisebb klubokban is van játszótér. Az intézményekben gyakran rendeznek háziversenyeket: fő céljuk a játék, testedzés.
A felnőttoktatás közösségnevelési funkciója újabb keletű, s elsősorban Angliára jellemző. Lényege az elmaradott városi körzetek fejlesztése a lakosság közreműködésével. Nem elsősorban társadalmi munkáról van szó, hanem a hatósági intézkedések, városfejlesztési tervek megértetéséről, tudatosításáról (pl. túlzsúfolt lakónegyedek felszámolása, a bevándorlás problémái, a munkanélküliek segítése stb.). A szociális gondozáshoz hasonló tevékenység ez, csak nem egyes emberek, családok megmentésére, hanem bizonyos körzetek, embercsoportok társadalmi, kulturális felemelésére. Fő módszere az egyéni vagy csoportos tanácsadás, a családlátogatás, a konzultáció. A munkát társadalmi aktívák bevonásával végzik.
   Mindenütt megállapítható a kiscsoportos formák előretörése az előadásokkal szemben. Egyes reprezentatív alkalmaktól eltekintve a hivatalos vezető nem megfellebbezhetetlen tekintély többé, hanem csak egy tagja a csoportnak, s gyakori a szerepcsere: hol az egyik tag a közlő, befogadó, ösztönző, tudatosító, hol a másik. Ez a demokratizmus leginkább a svéd tanulókörökre, s az Angol Munkás-művelődési Szövetség tanfolyamaira jellemző. A népfőiskolákon is bevezetett módszer, hogy a hallgatók tartanak előadásokat, s a tanár a felkészülést segíti. Gyakran hangoztatott elv, hogy a felnőttoktatás tanulási helyzeteinek nem szabad eltérnie a család, a baráti társaság megszokott légkörétől. Kétoldalú tájékozódás és szerepcsere természetesen csak akkor lehet, ha a csoport minden tagjának van véleménye, és ismeri a témát. Egy idegen nyelvet vagy egy fizikai törvényt vitamódszerrel megtanulni nem lehet. A módszer tehát mindig a tartalom, a követelmény függvénye. A témát és a módszereket a hallgatók véleményének figyelembevételével választják ki még az iskolai rendszerű oktatásban is. A stockholmi Norra Reals felnőtt gimnázium egyik osztályfoglalkozásán tanúja voltam annak, hogy a harmadik szemeszter tanrendjét a tanár és a diákok állították össze. A hagyományos pedagógia megújítása és a kísérletezés az iskolai oktatásra is jellemző (csoportoktatás, tantárgyi integráció stb.).
Az ismeretszerzés kerete legtöbbször a tanfolyam, amely szeptemberben kezdődik, és májusban fejeződik be. A csoportok általában hetenként, kéthetenként tartanak foglalkozást, s vezetőjük állandó. Az intézmények minden nyáron nagy példányszámú kiadványokban hirdetik meg programjaikat. Az érdeklődők általában egy évre iratkoznak be az őket érdeklő tanfolyamra. Tehát a csoportok nem spontánul jönnek létre, hanem a közös érdeklődés hozza össze a leendő hallgatókat. Angliában a tartósabb művelődési közösségek klubszerűen, saját szervezeti szabályzattal és vezetőséggel működnek (pl. fiatal feleségek klubja, fotóklub, pedagógusklub, helytörténeti társaság, sakk-klub).
   Egyre nagyobb szerepet kap a munka melletti tanulásban a távoktatás. 
   A Rádió és Televízió Oktatási Bizottságot (Kommittén för television och radio in utbildningen, TRU) a svédek 1967-ben azért hozták létre, hogy továbbfejlessze a televízió és rádió szerepét az iskolai és a felnőttoktatásban. A TRU nemcsak kutatásokat végez, hanem saját gyártó apparátussal is rendelkezik. Az elmúlt négy évben 755 tévéfilmet és filmet, valamint 709 rádióprogramot, magnószalagot, videokazettát és hangosított diafilmet készített az iskolai oktatás és felnőttoktatás számára. Az első években a TRU tanfolyamai középiskolai végzettséget nyújtottak. Később azonban bebizonyosodott, hogy nagyobb szükség van az alapfokú tanfolyamokra, s azóta a sorozatok nagyobb része a kötelező kilencosztályos általános iskola hiányzó éveinek pótlásához nyújt segítséget. A TRU adásai szorosan kapcsolódnak a levelező oktatáshoz és a tanulókörök programjához. Egy-egy sorozatot általában 250 000 (!) egyéni és csoportos néző kíséri figyelemmel, de egyes adások nézőinek száma eléri a 600 000-et. A tanfolyamok anyagának nagy részéről videokazetta is készül, amelyet a körzeti AV-központok kapnak meg, ahonnan kölcsönözni lehet azokat. Egyes sorozatok színes változatban is elkészülnek. A TRU felnőttoktatási munkája eredményes, a jövőben is fejleszteni kívánják.
TRU szolgáltatásai iránti ilyen magas fokú érdeklődés egyben a svéd társadalom rendkívülien nagy tanulási motiváltságát mutatja, amely nem csak a tanulóköri mozgalomban, hanem a távoktatásban történő tömeges érdeklődésben is megmutatkozik (megj. Mindez még jobban manifesztálódik az internet széles körű éa egyetemes bevezetése által, 2010, H.L.)
1965 óta működik a BBC tanácsadó társadalmi szerve, a Felnőttoktatási Tanácsadó Testület, tagjai a felnőttoktatás különböző szakmai és társadalmi szervezeteinek képviselői. A testület nemcsak tanácsot ad a programok megtervezéséhez, hanem segíti a sorozatok csoportos és egyéni felhasználását, hatásvizsgálatokat kezdeményez, biztosítja a felnőttoktatási szerkesztőség és a felnőttoktatási szervek együttműködését. Hogy a felnőttoktatási intézmények együttműködhessenek a televízióval, a BBC több lépcsős tájékoztató füzeteket ad ki a műsorokról, s könyveket, hanglemezeket, módszertani útmutatókat is megjelentet. A könyvek szorosan kapcsolódnak az adásokhoz, vagy továbbszélesítik a témát. A nyelvkönyvek közlik a leckék szövegét, a nyelvtant és a szavakat. A főzési tanácsadót 400 ezren, a „Hogyan vezessünk gépkocsit?” c. kötetet és a nyelvkönyveket 100 ezren vásárolták meg, az adásokhoz kapcsolódó nyelvi lemezeket pedig 10 ezren. A BBC ismeretterjesztő adásait 300 ezren nézik rendsze-resen, s 10 százalékuk a kiegészítő anyagot is megveszi. A felnőttoktatási összekötő iroda a tanfolyamokat ellátja jegyzetekkel és tájékoztató anyaggal. Ezek nemcsak a tanulócsoportoknak szóló sorozatok tartalmát ismertetik, hanem szempontokat adnak a viták levezetéséhez is.
Négy év tapasztalatai szerint bevált az ún. Nyílt Egyetem is. Legnagyobb értéke az, hogy bővítette a művelődők körét, és az irányított egyéni tanulás legkorszerűbb formája lett. A távoktatásnak ez a formája rendszeresen kézbesített oktatócsomagokra és a televízó adásaira épül. A felvétel nincs iskolai végzettséghez kötve, és rendszeres tanulással, a sikeres vizsgák letétele után egyetemi diplomához lehet jutni. A Russel-bizottság is elismerően nyilatkozik róla, s felveti azt a gondolatot, hogy alacsonyabb szinten is hasonló, de nem önálló rendszert kellene kiépíteni. (Megj. A Nyilt Egyetemről bővebb információt kaphatunk kiadványunk „Az angol fellnőttoktatás intézményrendszere” c. fejezetünkből  2010, H.L.)

 Közösségi központok közelről, ifjúsági házak
 A felnőttoktatási intézmények létesítésével és működtetésével kapcsolatosan egyik fontos kérdés volt a komplex művelődési intézmények problematikája. Ennek történelmi magyarázata egyfelől, hogy mindhárom országban a múltban a felnőttekkel való foglalkozás nagymértékben az iskolához kötődött és a gyermekeket oktató tanítókra épült. Másfelől az egész életen át tartó tanulás gondolata erősíti az iskola és a felnőttkori tanulás szorosabb együttműködését. Igy gyakran szóba került, hogy önálló művelődési intézményeket kell-e építeni, vagy pedig közös oktatási-társadalmi központokat, amelyek a gyermekek nevelését és felnőttek művelését egyaránt szolgálják. Ez Finnországban, Svédországban elsősorban a nagy távolságok miatt indokolt, Angliában pedig már a 30-as években felmerült a gondolat.
   Mindkettő mellett szólnak érvek és ellenérvek. Az önálló intézmények hívei azt hangoztatják, hogy így az objektum teljes egészében a népművelés, felnőttoktatás rendelkezésére áll, nem kell az iskolák érdekeihez alkalmazkodni. Ha kell délelőtt is lehet foglalkozást tartani nyugdíjasoknak, több műszakos dolgozóknak, háziasszonyoknak. Nem szerencsés az iskolával való társulás azért sem – mondják -, mert ez kudarcélményeket okozhat a felnőttnek. A komplex intézmények hívei meg amellett érvelnek, hogy ez a megoldás jobban megfelel a permanens művelődés elvének, mert az iskolai tanulás töretlenül folytatódhat ifjú korban, majd felnőttkorban is. A vitát nem tudjuk eldönteni, de annyi bizonyos, hogy az angol felnőttoktatás egyik attribútuma a közösségi kollégiumok, Finnországban pedig a népfőiskolák szorosan együttműködnek a művelődési otthonokkal, akár még úgy is, hogy egy épületben vannak.
   Általában jellemző, hogy mindhárom országban, de leginkább Angliában és Finnországban a felnőttképzési központok épülete és berendezése korszerű, jól felszerelt, Svédországban a művelődési szövetségek keretében működnek. Minden intézmény a specializált tanfolyamrendszerű ismeretterjesztés követelményeinek megfelelően épült és látja el feladatát: nagyrészt tantermekből, műhelyekből (fazekasműhely, fa- és fémmegmunkálás, konyha stb.) és stúdiókból állnak. A legtöbb helyen - mint említettük - tornaterem is van. A függetlenített irányító testület az igazgatón kívül két-három munkatársból áll, így egy-egy dolgozóra 20-30 tanfolyam is jut. Igaz, a nagyobb intézményekben a szervezést külön személyzet végzi.
Az ifjúsági házak általában külön létesítmények, de a felnőttoktatási központokban is vannak ifjúsági részlegek. Svédországban a társadalmi szervezetek ifjúsági klubjai mellett most épül ki az állami fenntartású ifjúsági klubok hálózata. Ez sok vitát vált ki. A hagyományos mozgalmi klubokkal szemben sokan gyökértelennek tartják őket, mivel nem kötődnek semmilyen sportkörhöz, érdeklődési csoporthoz, hanem a „klubtalan” fiatalok klubjai. Erre az aggodalomra azonban a gyakorlat rácáfol, mert egyre több példamutató „állami ifjúsági klub” működik az országban, elsősorban az új lakónegyedekben.

                            INTÉZMÉNYLÁTOGATÁSOK, TAPASZTALATOK

   Tanulmányutunk során több mintegy 80 intézményt, szervezetet látogatunk meg és több mint 100 elméleti és gyakorlati felnőtt oktatóval, művelődési szakemberrel volt módunk találkozni. Különféle felnőttoktatási, művelődési aktivitásokról is szerezhettünk közvetlen tapasztalatokat, ezen kívül nagy- számú kiadványokat, dokumentumokat kaptunk. A meglátogatott országok embereinek családi és magánéletébe is bizonyos mértékig volt alkalmunk betekinteni, amennyiben a felkeresett kollégák otthonukba is meghívtak. Céljaink megvalósításában mind az irányító szervezetekben, mind a gyakorlati munkát végző intézményekben a legnagyobb mértékben segítettek bennünket. Tanulmányutunk téma-körében viszonylag széles körű ismereteket, tapasztalatokat szereztünk, és valamennyire közelebb kerültünk a meglátogatott országok köz- és magánéletéhez is. Ezekből ismertetünk néhányat.

                                                                         

FINNORSZÁGI TAPASZTALATOK
(1974. április 1-től április 20-ig)

   A Tamperei Egyetem Felnőttoktatási Tanszéke

   Finnországi utam során az egyik leghasznosabb tapasztalatok a Tamperei Egyetem Felnőttoktatási Tanszékén (Aikuskasvatuksen Laitos) szerzett ismeretek voltak, különösen a tanszék veze-tőjével, Aulis Alanen professzorral és Jukka Tuomisto tanársegéddel folytatott beszélgetések, a hallgatókkal való találkozások, óralátogatások, s a kapott írásos anyagok, dokumentumok.
   A tanszéken folyó oktatási tevékenység, mely a társadalomtudományi fakultás része, a finn egyetemek sajátos képzési rendjébe illeszkedik be. Ennek megfelelően az andragógiából, mint szaktudományból, approbátur (alapvizsga), cum laude approbátur (felsőfokú alap-vizsga) és laudatur (szakvizsga) végzettséget lehet szerezni. A tanszéknek száznégy approbátúr és 70 cum laude approbátur és laudatur hallgatója van. Általában csak a harmadik szak a felnőttoktatás, s a cél az, hogy minél szélesebb területre adjanak felkészítést a humán éretmiségieknek, amellett, hogy levelező úton a vezetőállások betöltésére is képeznek ki egyetemi diplomával rendelkező szakembereket. A approbátur végzettség művelődési otthon igazgatói állások betöltésére jogosít, és általában kétéves időtartamú. míg a végdiploma (laudatur) megszerzéséhez öt év szükséges és szakdolozatot is kell készíteni. A pedagógusképesítéssel rendelkező gyakorló népművelők levelező úton egy év alatt szerezhetik meg az alapvizsga végzettséget a megadott szakirodalom alapján, de egy egyhetes nyári tanfolyamra is kötelezettek, melyet az ország különböző egyetemei szerveznek meg számukra a Tamperei Egyetem Felnőttoktatási Tanszékének közreműködésével. A létszám itt évenként általában 70 fő.
   A tananyag az andragógiára épül, amelyet kiegészítenek a felnőttoktatás elméletéhez kapcsolódó társtudományok. Nyugati és marxista elméleteket egyaránt tanítanak, szemléleti vonatkozásban a meglátogatott három ország közül a finn felnőttoktató képzés a legnyitottabb, amely az ország sajátos helyzetével magyarázható. Ami az oktatás módszereit illeti, nagy szerepet juttatnak az egyéni tanulásnak, a csoportvitának és az egyéni konzultációnak. Az oktatás elméleti alapjainak forrása a hazai, skandináv és a nemzetközi szakirodalom, amely az intézet könyv-tárában megfelelő számban finn fordításban hozzáférhető. A felsőbb évfolyamokon az oktatóképzéshez kutatóképzés is kapcsolódik. Problémát jelent azonban a leendő felnőttoktatók, népművelők gyakorlati felkészítése, markánsabb kiképzése minden napi feladataiknak ellátására.
   Az approbatur hallgatók az első félévben heti két óra előadásban bevezetést kapnak a felnőttoktatás elméletébe, előadást hallanak a finn felnőttoktatás szervezetéről; foglalkoznak szociológiával, oktatáslélektannal, és egyénileg fel kell dolgozniuk néhány alapvető szakkönyvet (Eskola: Socilogia; Numenmaa: Oktatáslélektan; a Finn Művelődési Tanács 1971-ben megjelent határozata; Urpo Harva: A felnőttoktatás szervezete; Karjalainen: A finn népművelés története stb.) A bevezető kurzusok után az approbatus hallgatók egyénileg készülnek fel az alapvizsgára, időkorlátozás nélkül továbbmélyítik tudásukat a felnőttoktatás alapvető kérdéseiben. A főbb olvasmányok ebben a szakaszban a következők: Gestrélius: A felnőttoktatás rendszertana; Stephens-Rodesick: Oktatási techni-kák a felnőttoktatásban; Titgens: A felnőttek tanulása; Ruu-sala: Csoportmunka a felnőttoktatásban; Hayrynen-Hautameki: Iskolapolitika.
   A felsőfokú alapvizsga tananyaga kiegészül neveléstörténettel, nevelésszociológiával, az idős kor lélektanával, összehasonlító felnőttoktatással és kutatásmódszertannal. A kötelező elfoglaltság heti két óra szeminárium, két óra gyakorlat, két óra kutatásmódszertan és egyes előadások a finn oktatásügy rendszeréről, a felnőttoktatási programok tervezéséről és a marxista neveléselméletről. A kötelező irodalom 10-15 könyv, az egyes témákhoz kapcsolódóan. Pld. Günther: Neveléstörténet, Jensen-Liverright-Hallenbeck: Felnőttoktatás, Birren: Az öregkor pszichológiája, Simpson: Felnőttok-tatás ma és holnap Európában, Siebert: Felnőttoktatás az NDK-ban, Siebert: A felnőttoktatás elmélete, Coles: Felnőttoktatás a fejlődő országokban stb.

A végzős hallgatók egy kb. 100 gépelt oldal terjedeikmű szakdolgozatot írnak a tanszék által javasolt témákból (pld. Felnőttoktatás elmélet, szociológia, igazgatási, szervezési kérdések stb.). A kötelező elfoglaltság heti két óra szeminárium és egy két alkalmi előadás. A laudatur hallgatók a tanszék kutató-felmérő munkájában is részt vesznek (pld. a felnőttoktatási intézmények hatókörének vizsgálata). A szakirodalmat elsősorban kultúrfilozófiai és kultúrantropológiai művek alkotják. (pld. Kneller: Nev elésantropológia, Brubacher: modern nevelésfilozófia, Keil-hacker: Pedagógiai orientáció a modern technika korában, Suchodolski: Bevezetés a marxista neveléselméletbe, Fauré: Élni tanulni). Postgraduális és tudósképzés a tanszéken egyelőre még nincs, mivel az intézet csak 1970-ben alakult, s az idén ill. jövőre végeznek az első laudatur hallgatók.
   A tanszék oktatószemélyzete négy tanárból, egy óraadó szakemberből, valamint egy adminisztratív munkatársból áll. A tanszék két vezető tanára, Aulis Alanen és Arvo Oksanen tanár úr, aki, az orivesi népfőiskolán is tanít. A másik két tanár fiatal, néhány évvel ezelőtt szerezték meg a diplomát. Jukka Tuomisto néhány évig az egyetem társadalomtudományi kutatóintézetében dolgozott. Valamennyi oktató elismert személyisége a finn felnőttoktatásnak. A tanszéken egy demokratikusan választott tanács is működik, amely képviseli a hallgatók igényeit, követeléseit és közvetítő szerepet tölt be a hallgatók és a tanszék között.
   Az intézet elhelyezése kitűnő, berendezése, felszerelése a legmodernebb igényeket is kielégíti. A tanszéknek van egy külön tanterme, öt kutatószobája, és egy több ezer kötetes könyvtára, amelynek gazdag az irodalmi és társtudományi könyvállománya is. El vannak látva fénymásoló géppel, sokszorosító géppel és egyéb más technikai eszközzel.

   Öt nap a finn Lappföldön

   Jó egy napig utaztam észak felé egy finn fekete vonaton húsvétra hazatérő munkásokkal. A hangulat az „abszolút vodkától” egyre magasabbra hágott. Feltűnt a magányos utas, egyedül ülve, hallgatagon. Végre megtudták, hogy magyar vagyok. „Oh, teme olet unkaralainan”. Én lettem a kupé központi figurája. Etettek, itattak, nem tudták hogyan járjanak kedvemre. Észre sem vettem, hogy egyre hidegebb lett, és ugyancsak fel kellett vennem a Tamperében, Jukkától (Jóskától) kapott halina- csizmát és a rókaprém kucsmát. A rovaniemi állomáson már várt Heikki Vaattovaara, a rovaniemi népfőiskola igazgatója. Az ő vendégszeretetét élveztem öt napon át, hamarosan jó barátok lettünk, népes családjával együtt. ( mj. Ez a barátság aztán évtizedekig folytatódott, míg a természet örök törvényei szerint el nem kellett válnunk egymástól. Kari, a kollégám fia, mint középkorú lantművész a legutóbbi években látogatott meg feleségével együtt mostani otthonomban Budakalászon. Mind a ketten elég jól beszélnek magyarul. A finnek szeretik a magyarokat. H.L.) A Rovaniemiben és környékén tett látogatás nemcsak kellemes, személyes élményekkel járt, mert közelebb kerülhettem a finn családok mindennapi életéhez, hanem azért is, mert megismerhettem e nagy kiterjedésű, ritkán lakott, zord éghajlatú országrész magas színvonalú oktatását, jól szervezett felnőttoktatási rendszerét. A finn kormány sokat tesz Lappföld gazdasági, társadalmi, kulturális felzárkóztatásáért.
   A finn Lapföld, mint közigazgatási egység, az ország egyharmadát alkotja, területe 305.474 km2, tehát háromszor akkora, mint Magyarország, lakossága 221 ezer fő, alig több mint Finnország lakosságának 5 százaléka. A megyeszékhely a 30 ezer lakosú Rovaniemí. A települések a folyók mentén, de még inkább a tavak partján helyezkednek el, 200-300 lakosú nyitott települések, 20-30 ház halmazai, hasonlatosak a mi Őrségünkhöz. Van néhány nagyközség, ezek a járási székhelyek. A települések közötti távolság 20-25 kilométer. A lakosság 40-50 százalékban a mezőgazdaságban, főképpen az állattenyésztésben és az erdőgazdaságban dolgozik. A „Lappföld” hagyományos elnevezés, úgymint nálunk a Kiskunság, ahol már nem laknak kunok. A lappok, samik (ejtsd számik) a régió északi részén élnek, számuk 2500 fő. Rénszarvas-tenyésztéssel, halászattal foglalkoznak, valamennyien letelepedtek és aktív tagjai a helyi közösségeknek. Nyelvüket, hagyományaikat, szokásaikat megőrizték, de az átlag falun élő finnek civilizációs viszonyai között élnek. A lapp romnantika már a multé, télen nem kutyaszánnal, hanem motoros szánkóval közlekednek.
   Az iskolahálózat a szétszórt települések és a nagy távolság ellenére a finn Lappföldön fejlett. A kilenc osztályos általános iskola bevezetése előbbre tart, mint az ország többi részén. Minden községben van négy osztályos alsótagozatos elemi iskola, amelyet a gyerekek gyalog megközelíthetnek. A nagyobb távolságokban lévő felsőtagozatos iskolákba iskolabusz viszi a gyerekeket, s akik így sem tudnak beutazni, kollégiumokban laknak. Minden nagyobb településen van fiókkönyvtár (pld.a rovaniemi járásban 43 db.), A távolabbi házcsoportok könyvellátása a közeli alsótagozatos iskolában vagy magánházaknál elhelyezett 50-100 kötetes könycsomagok útján történik. Könyvszállítás céljára a járási könyvtárak rendelkeznek gépkocsival, de kölcsönző bibliobuszok fenntartása a nagy távolságok és a kedvezőtlen éghajlati viszonyok miatt nem célszerű. Televíziója, rádiója minden családnak van, s a televízió főadójának közvetítőláncai Észak-Finnországban is ki vannak építve.
   A lappföldi régióban a felnőttoktatási intézményekkel való ellátottság eléri vagy meghaladja az országos szintet (5 népfőiskola, 17 (!) művelődési otthon. Az 1972-73. tanévben az 1384 tanfolyamnak 16766 hallgatója volt. Legnépszerűbbek a közhasznú és szakmai tanfolyamok, a torna-tanfolyamok voltak, ezután következnek a nyelvtanfolyamok, művészeti csoportok, legvégül a társadalmi és tudományos kérdésekkel foglalkozó képzések. A községekben a tanfolyamokat az iskolában és a magánházaknál tartják. A jelentősebb rendezvényekre a távoli települések lakóit külön busszal szállítják a járási székhelyekre, melynek költségeit az önkormányzat fizeti. A művelődési otthonok körzeti feladatokat is ellátnak, a tanfolyamok előadóiról ők gondoskodnak., az előadók saját gépkocsijaikon utaznak.
   A nagy kiterjedésű régió kulturális központja Rovaniemi. Legnagyobb büszkesége az Alvar Aalto által tervezett, nagyméretű, impozáns, modern könyvtára. A beiratkozott olvasók száma 10.438 fiatal és felnőtt, 
a lakosságnak több mint 30%-a. Ottlétem idején a könyvtár mindig nagyon népes volt. A könyvtár kiállító helyiség komplexumában folyamatosan rendeznek állandó és időszakos kiállításokat, amelyek igen látogatottak (pld. gyermekrajz kiállítás, madártani kiállítás, kőzettani kiállítás, gomba kiállítás, irodalmi kiállítások, amatőrírók kiállítása, stb.)  A maga nemében egyetlen a világon a könyvtár Lapptudományi Központja, amely az arktikus régióban élő lappok (samik) kultúrájának, szellemi és anyagi életének dokumentum gyűjteménye. A könyvtári lappintézmény három részlegből áll: A Lapponica Collection a lappok történetével és mai életével kapcsolatos bárhol, bármely nyelven megjelent cikkeket, tanulmányokat, könyveket tartalmazza, összesen 60.000 tételt. A második osztály a „Sami Library”, amely a lapp nyelvű prózai és verses irodalmi műveket tartalmazza, amely 8.000 művet foglal magába. A harmadik részleg az úgynevezett Lapponica Hall, amely valójában egy tudományos és attaraktív lapp népművészeti és néprajzi kiállítási csarnok a hozzákapcsolódó helyiségekkel
   A város - a mi szolnoki vagy kaposvári színházainkhoz hasonló méretű – új, architektúrális szempontból is kiemelkedő színházépületét, a „Lappia House”-t szintén Alvar Aalto tervezte. Az állandó társulatnak 20 művész és 100 amatőrművész tagja van. Négy nagy előadást tartanak egy héten az „anyaépületben” a többi napokon kamara előadásokkal, irodalmi színpadi összeállításokkal „tájolnak” Lappföld nagyobb településein. Egy színházi évadban több premiert is bemutatnak a hazai és nemzetközi drámairodalomból főképpen olyanokat, amelyek közel állnak az északi népek mentalitásához, szellemiségéhez.
   A város amatőrművészeti élete széles körű és magas színvonalú. A fiatalok és idősek iskolán kívüli művészeti nevelését három külön épületben működő, képzett tanári karral rendelkező, művészetoktatási intézményhálózat szolgála. A szintén új építésű zeneiskola a ”Lapland College of Music” (amellett, hogy az alap-és középfokú iskolákban is van zenei tagozat) alap-, közép- és felsőfokú zenei képzést nyújt. Az intézményben a különböző tagozatokon 60 zenetanár tanít, a hallgatók létszáma, mintegy 400 gyerek, fiatal és felnőtt. A zeneiskola tanáraiból alakult vonósnégyes országos hírű. Az iskola jó hírét bizonyítja, hogy vendéglátóm fia nemcsak tehetségének, hanem az iskolában szerzett tudásának is köszönheti, hogy neves lantművész lett. A táncművészeti iskolában „The Dance Art Institute”- ban, ahol néptáncot, klasszikus táncot és modern táncot oktatnak, 300 hallgató tanul, míg a város „Vizuális Művészetek Iskolájának” stúdióiban mintegy 180-an vesznek részt. Mindhárom iskolának fontos célja a művészeti előképzés.

   A város 30 ezer lakosából, beleértve a csecsemőket és a magatehetetlen betegeket is, mintegy ezer ember vesz részt művészeti csoportokban. Van három amatőíró csoport, a több részlegből álló Rovala színjátszó együttes, grafikai, festő és rajz szakosztály, filmművészeti kör, fotó klub, stb. Az iskolákban, művelődési intézményekben, társadalmi szervezetekben mintegy 60 ifjúsági és gyermek- klub működik. a legáltalánosabb tevékenységforma az ifjúsági közösségekben a játék és a testnevelés. Rovaniemiben minden évben nyári szabadegyetemet rendeznek a finnül tanuló külföldiek számára.
   A népfőiskola két egyemeletes épületből áll, nem messze a város központjától. Az intézmény a Rovala keresztyén szociális settlement szervezethez tartozik, melynek Rovaniemiben külön irodája és lapja van. A főiskola 270 ezer máka állami támogatást kap évente, ezen kívül a város 20 ezer márkával járul hozzá a költségekhez. Kis népfőiskola. A hallgatók létszáma 74; ebből első éves 46, másod éves 15 fő és az egyéves szociális munkás tagozatra jár 13 fiatal. Az első két évfolyamon vizsgatárgyak a filozófia, történelem, művészettörténet, szociálpolitika, szociológia, ifjúságpolitika, irodalom, pedagógia, pszichológia, szociálpszichológia, matematika, s lehet tanulni angol és svéd nyelvet valamint testnevelést. Ez a két évfolyam tulajdonképpen középiskolai végzettséget nyújt. A szociális munkás tagozaton, akiknek hallgatói ifjúsági és gyermekvédelmi felelősök lesznek, főtantárgyak a csoportlélektan, társadalom-politika, kriminológia, közegészségügy stb. A hallgatók átlagéletkora itt is 20-22 év, valamennyien rendelkeznek a 9 osztályos iskolai végzettséggel, javarészt fizikai dolgozók gyermekei, akik az általános iskola elvégzése után nem tanultak tovább. Sok köztük a falusi fiatal is, akik így akarnak középiskolai végzettséghez jutni.
   Nyáron a népfőiskolán egyhetes ifjúsági, irodalmi, könnyűzenei és képzőművészeti úgynevezett rövid tanfolyamok vannak. A tantestület az igazgatóból és egy öt fős tantestületből áll. A hallgatók teljes ellátást 
kapnak, de csak egy részük lakik az iskola kollégiumában, a többiek a városban. Az intézmény el van látva egy 16 személyes nyelvoktató laboratóriummal is.
   A rovaniemi lapp művelődési ház szintén a Rovala intézméye. Hasonló objektum, mint a népfőiskola, annak ikerintézménye, éppen úgy mint az orivesi népfőiskola és az orovesi művelődési ház kiegészíti egymás munkáját. Az államtól 300.000, a várostól 70 ezer márka támogatást kap a helyi és a körzeti feladatok ellátására. A népfőiskola és a művelődési ház között tulajdonképpen éles határvonal nincsen, tanfolyamaikat egymás helyiségeiben tartják. A művelődési ház jelentős mértékben körzeti feladatokat lát el, 162 tanfolyamából 90 a városi, 72 a vidéki kihelyezett aktivitás, 50-60 kiló méteres sugarú körzetben, s 3 ezer hallgató aránya is így oszlik meg a központ és a régió között. Mindez azt mutatja, hogy a finn felnőttoktatás politikában fontos cél a hátrányos helyzetű területek ellátása a központból kihelyezett rendezvényekkel, annak minden vonatkozásával. 
   Legnépszerűbbek, itt is, mint mindenhol, a gyakorlati jellegű tanfolyamok (fémmegmunkálás, bútorkészítés, ruhakészítés, szövés, könyvkötészet, gép- és gyorsírás stb.), amelyet bizonyos tekintetben a szolgáltatás önellátási motívuma magyaráz. A másik irány az idegen nyelv oktatásnak a széles spektruma, amelynek hátterében az ország köztes helyzete magyaráz kelet és nyugat között, még az ország északi régióiban is, amely szoros kapcsolatot tart a külvilággal (lásd. 23 angol, 10 svéd, 5 francia, 5 olasz, 4 német, 4 orosz (!) 2 spanyol, 1 finn, 1 eszperantó és 1 lapp tanfolyam). A tanulók középkorúak, kétharmaduk nő. A tanfolyami foglalkozásokat vidéken iskolai tantermekben, családoknál tartják. Finnországban a családban, az otthonban helye van a kultúrának, a művelődésnek, és nyitottak a nyilvánosság felé. Az idegent is szívesen befogadják, leginkább a messze délen élő rokonaikat is. Ezt lehetővé teszik fejlett lakáskultúrájuk is. Több mint 100 oktatót és 40 előadót foglalkoztatnak szerződéses alapon, mint óradíjasokat a város különböző intézményeiből.
   Ezt a szerteágazó tartalmi és szervezői munkát az igazgató és két főállású tanár irányítja, sokszor ők maguk az előadók. a hatókörzetükbe tartozó 20 ezer emberközül mintegy 10 ezer fiatal és idős ember, férfi és nő vesz részt tanfolyamaikon, és igényli a felnőtt tanulásnak ezt a formáját, tehát fele a lakosságnak.  Legnagyobb gondjuk a nagy távolságok leküzdése, a helyiséghiány és a szakemberhiány, a meglévők túlterheltsége. Télen a hallgatók gyakran sítalpakon, motoros szánkókon közelítik meg az iskolákat, ahol a foglalkozásokat tartják. Mindez a mi tanyai népművelésünkre emlékeztet.
                                                                                    
   Az egyik napon finn barátaim egy kis faluba is elvittek, ahol érzékletes képet kaphattam a távoli települések életviszonyairól, művelődési helyzetéről. A lakásviszonyok, mind tágasságban, mind kényelemben magas színvonalúak, urbanizáltak. A művelődés hozzáférhetősége a televízióra, rádióra, könyvekre, folyóiratokra épül (mj. napjainkban áttörést jelent az Internet). Ezt teszi teljessé a „házhoz szállított” kulturális ellátás a közművelődési intézmények segítségével. A fiatalabb és középkorú emberek életmódja, mentalitása a finn átlagállampolgár szellemi és anyagi kultúráltságával, európaiságával egyenlő. Ugyanakkor megfigyelhető a fiatalok és az idősek közötti művelődési különbség és hátrányos helyzet. Ez a nemzedékek közötti különbség az ország 50-60-as években bekövetkezett igen gyors technikai, anyagi és kulturális fejlődésével magyarázható, amelyben az idősebb generáció már nem tudott annyira részt venni, mint a fiatalabbak. Vendéglátó kollégám megmutatta azt a szerény, tradicionális paraszt faházat, ahol szülei laktak és ő gyerekeskedett. Azóta az élet nagyot változott Finnországban, talán nagyobbat, mint más országban. (mj. azóta az élet még jobban megváltozott, és Finnország Európa élvonalába került. 2010.H.L.).

   Az orivesi népfőiskola és járási művelődési ház

   A finn felnőttoktatás hagyományos intézménye - az olvasókörökkel együtt, amelyek az anyanyelvet megőrző közösségek voltak – a népfőiskola. A grundtvigi eszmék az országban a múlt század 80-as, 90-es éveiben váltak valóra falusi fiatalok társadalmi és mezőgazdasági képzésére. Napjainkban 80 egyházi, társadalmi és független népfőiskola hálózza be az országot, amelynek évenként 6000 hallgatója van.
   A népfőiskolák megváltozott szerepéről szerezhettem tapasztalatokat Orovesiben, a Tamperétől 50 km-re levő kisvárosban, a Finn Népművelési Társaság egyik népfőiskolájában. Ez a népfőiskola három évfolyamos és gimnáziumi végzettséget nyújt., illetve előkészítő tanfolyama a kötelező 9 osztályos általános iskola 7-9 osztályát pótolja. Tehát valójában, a mi fogalmaink szerint dolgozók gimnáziuma, középiskolája. Az első évfolyamon a kötelező tárgyak a társadalomismeret, anyanyelv, matematika, fizika, történelem, hangszeres zene, sport, időszerű kérdések, összesen heti 26 óra. Ezen kívül 12 órában lehet választani idegen nyelvet, további hangszeres zenét, rajzolást, szövést és más gyakorlati-elméleti tárgyakat. A második évfolyamon 32 óra a kötelező óraszám, de ebből csak 15 a kötött, a többi szabadon választható. Tehát az iskolarendszer is rugalmas. A hallgatók létszáma a népfőiskolán 300, a legtöbben a gimnázium első évfolyamának megfelelő tanfolyamra járnak. az átlagéletkor 20-22 év, zömében család-alapítás előtt álló fiatalok, akiknek szakmai előmeneteléhez a középiskolai végzettség megszerzése feltétlenül szükséges, illetve olyanok, akik főiskolára, egyetemre szeretnének beiratkozni, és ehhez biztos alapot szeretnének kapni.
   A népfőiskolák másik lényeges és egyre bővülő feladata, hogy az igények szerint, akár más külső szerv kérésére, hosszabb-rövidebb tanfolyamokat szervezzenek szakmai és közismereti témákból. Egy-egy ilyen tanfolyam időtartama 1-2 héttől általában 6 hétig terjed, legtöbbször a nyári hónapokban, amikor a fő tanfolyamokon nincs tanítás. Az orivesi népfőiskolán általában zenei, képzőművészeti, amatőr film, szónokképző, amatőr író, színjátszó rendező, idegen nyelv (angol, svéd, spanyol, orosz, német, kínai) tanfolyamokat szerveznek. Ottlétem idején különös figyelmet érdemelt a községi vezetők részére szervezett 1 hónapos vezetőképző tanfolyam, amely a népfőiskolák sokrétű tevékenységére is jó bizonyíték. Vendéglátóim beszámoltak arról is, hogy a közeljövőben egy egyhetes nemzetközi szimpoziont rendeznek – a Finn Felnőttoktatási Szervezetek Szövetségével közösen – „A Felnőttoktatás ma Európában: eszmecsere kelet és nyugat között” címmel.
   A népfőiskola nemcsak országos hatókörű intézmény, hanem magáénak érzi közvetlen környezetét, az orivesi járást is, és a járás is együttműködik a népfőiskolával. Az orivesi járás Finnország egyik tóvidékén fekszik, lakossága a járási székhellyel együtt 15.000 fő, átmérője 40-50 kilométer. A járás felnőttoktatási, közművelődési tevékenységét – itt is mint másutt - a járási művelődési ház fogja össze (kansalaiopisto) fogja össze, látja el tanárokkal, előadókkal. A felnőttoktatásra a közművelődési tanfolyamok nagy száma jellemző (évenként mintegy 123 tanfolyam, 1500 hallgató és 100 tanár). A felnőttoktatás járási költségvetése 317 ezer finn márka volt ebben az évben (megj. 1974-ben, H.L.) A tanfolyami foglalkozásokat az iskolában, családoknál (nb. a lakáskultúra fejlettebb, mint nálunk), vagy a társadalmi szervezetek helyiségeiben tartják, mintegy 35-45 kisebb-nagyobb, nyitott, szétszórt településen. A legnépszerűbb témák a tanfolyamokon, tanulócsoportokban a következők: többéves nyelvtanfolyamok (angol, svéd, német nyelvből), irodalom, történelem, időszerű kérdések, finn nyelv, fa- éa fémmegmunkáló szak-körök, női torna, gépírás, óvónőképző tanfolyam háziasszonyok részére, matematika szülőknek, szövő-, varró-, főzőtanfolyamok, kamaramuzsikálás, közös éneklés, festegetés, rajzolás, amatőrfilmezés. A művelődési otthon (ezt tapasztaltam más helyen is) szorosan együttműködik a népfőiskolával), egy épületben van vele, a tanfolyamok egy részét esti foglalkozásként a népfő-iskola tanárai tartják. Valójában a járási művelődési otthon megnyújtott népfőiskola.

Látogatás két tamperei művelődési házban

   Felejthetetlen élmény volt számomra a tamperei „Sampola” művelődési központban, Finnország második legnagyobb művelődési intézményében tett látogatásom, mely egyben az egyetem gyakorló intézménye is. A gyönyörű háromemeletes épület példamutatóan egyesíti az esztétikai és funkcionális igényeket. V.O. Veilahti igazgató készségesen fogadott, elismerő véleményét fejezte ki Magyarországról (mint mindenki, a „déli rokonról”, akivel hivatalosan az országban találkoztam), ahol ő maga is több ízben járt. Az intézmény sokirányú munkáját az igazgató és egy négyfős szakapparátus látja el, együttesen a társadalmi aktívákból álló igazgatási tanáccsal.
   Legnagyobb érdeklődés a központ programjai közül a családdal, az otthonnal, az utazással kapcsolatos tanfolyamok, képzések tanácsadás iránt nyilvánul meg, amely egyben a finn emberek gyakorlatias, praktikus igényét, értékrendjét is tükrözi (pld. fa- és fém megmunkálás, szabás varrás, gépírás, főzés, jóga, női torna, horgolás, svéd, angol, orosz, német, francia nyelvtanfolyamok stb.). Az intézmény információs rendszere, nyilvántartása és reklámtevékenysége igen fejlett. A tanfolyamok általában egyévesek, szeptemberben kezdődnek és májusban fejeződnek be.
   Hasonló tapasztalatokat szereztem a város másik, de jóval kisebb művelődési intézményében az „Ahjolában”, amely a város Pispalan elnevezésű munkásnegyedében van, a 2200 tanfolyami hallgató fele is fizikai munkás. Az aktivitások többsége, a népi tánc és a színjátszó szakkörtől eltekintve, itt is pragmatikus irányultságú, úgymint tányérfestő, famegmunkáló, kalapkészítő, kötő, jóga, csónaképítő, víkendház építő, rádió amatőr és angol nyelvi tanfolyamok.

SVÉDORSZÁGI TAPASZTALATOKBÓL
(1974. április 21-től május 15-ig)

A Norra Reals felnőttoktatási gimnázium Stockholmban

A felnőttiskolákról a stockholmi Norra Reals felnőtt gimnáziumban és népfőiskolán szerezhettem közvetlen tapasztalatokat.
A felnőtt gimnázium egy impozáns háromemeletes épület Stockholm belvárosában. A tantermek otthonosak, barátságosak, a tanári asztalt körbe lehet ülni. Délelőtt is van tanítás azok számára, akik délután dolgoznak, illetve akik állás nélkül vannak. A hallgatók átlag életkora alacsony, legtöbbjük 18-20 éves. A tanárok és tanulók közösen döntik el, hogy mely tantárgyból hány órát vegyenek.
A gimnázium Stockholm hat önálló dolgozók iskolájának egyike, tanulóinak létszáma közel háromezer. Van általános iskolai, gimnáziumi és szakismereti tagozata. A tanulók beiratkozás előtt tesztfeladatokat oldanak meg, s ez alapján osztják be őket a megfelelő fokozatokba. Az általános iskola 7-9. osztályában biológiát, angolt, kémiát, matematikát, svédet és németet tanítanak. A gimnáziumban az alaptárgyakon kívül - a hallgató leendő munkájától és érdeklődésétől függően - lehet választani nyelvtant, kereskedelmi ismereteket, esztétikát, filozófiát, francia, orosz, olasz, spanyol, portugál nyelvet, vállalati ismereteket, pszichológiát, könyvelést, hittant, jogi ismereteket, szociálpolitikát. Az érettségi megszerzéséhez 4-5 év szükséges, de részletekben, tantárgyanként is lehet előrehaladni - a felkészültségtől, érdeklődéstől és a rendelkezésre álló időtől függően.
Az állam anyagilag is támogatja a hallgatókat. A munkanélküliek segélyezését előző fizetésük alapján állapítják meg. Az összeg egy részét azonban vissza kell fizetni. A tanulók többsége nő. Foglalkozás egy héten egy-kétszer van, a rövidített, intenzívebb tanfolyamokon többször. Minden tantárgyból van jegyzet, feladatlap a megértés-elsajátítás ellenőrzésére, az otthoni tanulás segítésére. A tanulók előmenetelét, tanulmányi rendjét kartonokon rögzítik. Az oktatás rugalmassága, dinamizmusa miatt az irányítás, nyilvántartás meglehetősen bonyolult. A 196 tanfolyamon 160 tanár tanít, többségük csak néhány órában, mellékállásként. A tanulmányi idő 30 hét egy évben, szeptembertől májusig. Kellő számú jelentkező esetén nemcsak év elején, hanem bármikor indítanak tanfolyamot.
A hagyományos oktatási módszerek mellett alkalmazzák a csoportmunkát, a vitát. A hallgatók és tanárok közötti kapcsolat közvetlen, szinte baráti. A tanulás fő motivációja pályaközpontú, a jobb elhelyezkedés érdekében történik, amelyhez az állam a tanulmányi idő alatt anyagi támogatást nyújt. A Norra Reals-i dolgozók gimnáziumának néhány külvárosi iskolában is vannak kihelyezett részlegei, hogy a kevésbé ellátott külterületek lakóinak is azonos tanulási lehetőséget nyújtsanak. Svédországban 335 településen van felnőtt iskola, melyből 34 önálló, saját tantestülettel és épülettel rendelkezik, hasonlóan a Norra Reals-i felnőtt gimnáziumhoz.

   A Svéd munkásművelődési Szövetség

   A svéd tanulóköri mozgalom legjelentősebb szervezete a Munkás Művelődési Szövetség (ABF).
Az első tanulókörök a szociáldemokrata ifjúsági klubokban alakultak meg 1908ban, és gyorsan kezdtek elterjedni más munkásszervezetekben is. A Munkás Művelődési Szövetség 1912-ben jött létre, azzal a céllal, hogy egységbe tömörítse a köröket és érdekképviselete legyen az egyre terebélyesedő mozgalomnak. A stockholmi szervezet 1916-ban alakult meg, és létrejött a szervezet könyvtára. A mai ötemeletes impozáns székház 1961ben épült.
Az ABF szervezete a decentralizáltság elve alapján épül fel. A helyi és a regionális szervezetek anyagi és politikai vonatkozásban önállóak, saját társadalmi bizottságuk irányításával működnek. A központi apparátus mellett az együttműködő szervek képviselőiből álló társadalmi bizottság is dolgozik. A 24 regionális központban és a 300 helyi szervezetben 500 hivatásos alkalmazott és 30 000 társadalmi munkás, tiszteletdíjas tanulókör vezető, szervező, bizottsági tag dolgozik. Az ABF szorosan együttműködik a Szakszervezetek Szövetségével, a Szociáldemokrata Párttal és a Fogyasztási Szövetkezeti Mozgalommal.
A tanulókörök száma évről évre emelkedik, az elmúlt években számuk megduplázódott. Jelenleg az ABF keretében működő 80 ezer szakkörnek 800 ezer tagja van. A szervezeteken belül előadásokat, irodalmi esteket, kiállításokat, koncerteket is tartanak; ifjúsági és gyermekklubokat működtetnek. Az ABF jellegéből adódik, hogy legerősebb oldala azoknak a tárgyköröknek az oktatása, amelyek a szakszervezeti és munkásmozgalomhoz kapcsolódnak (társadalomismeretek, közgazdaságtan, munkaerő-gazdálkodás, szakszervezeti mozgalom stb.). Ez hozzávetőlegesen tevékenységük egyharmadát teszi ki. A második helyen a különböző kreatív körök állnak: irodalmi, zenei, drámai, képzőművészeti, iparművészeti tanfolyamok. Az ilyen jellegű tanulókörökben kb. 180 ezren vesznek részt évente. Az idegen nyelvi tanfolyamok a hallgatóknak mintegy negyedét foglalkoztatják, köztük 70 ezer a vendégmunkás, akik svédül tanulnak, legtöbbjük finn bevándorló.
Az ABF évente kb. 80 millió svéd korona támogatást kap az Oktatási Hivatal, a megyei tanácsok és a helyi hatóságok útján. Ebből 14 millió koronát fordítanak a vendégmunkásoknak tartandó svéd nyelvoktatásra. Ezenkívül az együttműködő szervezetek is fizetnek hozzájárulást taglétszámuknak megfelelően. Ez 25 őre fejenként. Ilyen módon anyagi hozzájárulást kapnak a szakszervezetektől, a 

szövetkezeti mozgalomtól, a Szociáldemokrata Párttól, a Kommunista Párttól, a Munkaerő gazdálkodási Hivataltól és a Rádió-Televízió Társaságtól. Saját bevételeik: intézményeik bérleti díja, exkluzív tanfolyamok tandíja (pl. balett, dzsessz-tanfolyam). Az ABF összköltségvetése évenként 200 millió svéd korona.
A tanulókörökben viszonylag kevés az alacsonyabb műveltségű munkás. A távolmaradás okai az anyagi viszonyokra, a túlmunkára, a sokgyermekes családok problémájára, az utazásra és az érdektelenségre vezethetők vissza. Ezért az ABF a Felnőttoktatási Módszertani Kutató Bizottsággal (FÖVUX) közösen az országban hat helyen kísérletet hajtott végre csupán hat-hét osztállyal rendelkező munkások és munkásnők bevonására. A kiválasztott 200 munkást az ABF és a szakszervezet megbízottai személyesen keresték fel munkahelyükön, lakásukon, és baráti közvetlenséggel igyekeztek őket a tanulásnak megnyerni. A kiválasztott tantárgyak a svéd irodalom és nyelv, angol, matematika és állampolgári ismeretek voltak. A tanfolyamokat a munkahelyen munkaidőben, munkaidő után és a lakóhelyen tartották. 300 korona „ösztöndíjat” is adtak a hallgatóknak a kiesett órabér pótlására, az elmaradt túlmunka fedezésére, a felmerült költségek kifizetésére. A tanfolyamokat a beiratkozottak kétharmada végezte el, s ezek hatvan százaléka tovább akar tanulni. A kísérlet eredményei azt mutatják, hogy a személyes, baráti ráhatásnak nagy szerepe van a passzív rétegek megnyerésében, s keresni kell a munkahelyhez kapcsolódó, esetleg munkaidőben megvalósítható formákat.
Az ABF stockholmi központja továbbképző tanfolyamokat is tart a tanulóköri szervezők, instruktorok részére. Az oktatás célja a tervező, szervező munka elméleti megalapozása, az irányító apparátus felnőttpedagógiai képzése. A havonként ismétlődő foglalkozások tematikája a következő: az ABF célja és szervezete, a tanulókör specifikumai, a csoport, a vezető szerepe, a tutormódszer lényege, a tanulás pszichológiai folyamata, technikai segédeszközök használata, a rádió és tv szerepe az oktatásban, svéd nyelv bevándoroltaknak stb.

   A sigtunai ifjúvezető képző iskolában szerzett tapasztalatok

   A fővárostól közeli Sigtuna egy történelmi hagyományokban gazdag kisváros, a Malaren tó partján. A svéd középkorban sok neves esemény fűződik hozzá, valamikor az ország fővárosa volt. A régi időkből visszamaradt színes faházai, utcái történelmi hangulatot árasztanak, a mi Szentendrénk és Hollókőnk keveréke. A városka a híres Sigtuna Alapítványról nevezetes, amelyhez egy gimnázium, egy népfőiskola, a gyönyörű Skandináv Könyvtár és egy szép, nagy vendégház tartozik a pihenni vágyó idős lelkészek és családtagjaik számára A sok zöld, a ligetes erdők és a Stockholmig is elnyúló Malaren tónak köszönhetően Sigtuna környéke is igen szép, csendes, amelyet nem zavarnak meg a modern civilizáció ártalmai.
   A ötezer lakosú kisváros egyik nevezetessége a Svéd Evangélikus Egyház ifjúvezető képző iskolája. Az intézmény 1961-ben létesült, egy erre a célra épült új épületben. 1973-ig csak egyéves tanfolyamok voltak, ez a mostani az első kétéves képzés. Mindkét évfolyamnak 30-30 hallgatója van, 20-24 éves fiúk és lányok, akiket általában a parókiák javasolnak felvételre. A végső döntést a tanárokból alakult felvételi bizottság hozza meg a jelöltekkel való beszélgetés és a munkahelyi ajánlás alapján. A tantestület az igazgatóból, két főállású és 10 óraadó tanárból áll, de együttműködnek, egyetemekkel, főiskolákkal, a legkülönbözőbb intézményekkel, amelynek szakemberei a tantervnek megfelelően elméleti előadásokat, tájékoztatókat tartanak, amelynek feldolgozásáról az iskola tanárai gondoskodnak a hallgatók aktív közreműködésével. 
   Az iskola arra hivatott, hogy az ifjúsági nevelés céljára és az egyház szolgálatára ifjúsági vezetőket neveljen, és készítse fel a hallgatókat az ifjúság hasznos szabadidejének megszervezésére, irányítására. E mellett foglalkozik azzal, hogy az ifjúsági vezetők milyen segítséget nyújthatnak az időskorúak, a testi és szelli fogyatékosok nevelési problémáinak megoldásához. Az iskola ehhez adja meg a megfelelő elméleti (teológiai, pedagógiai, szociológiai, pszichológiai) alapokat gyakorlati, módszer-tani, ismereteket és készségeket. A fennálló rendelkezések értelmében Svédországban minden parókián, ahol a hívők száma eléri a három-négyezret, alkalmazni kell egy ilyen főállású ifjúsági titkárt, akik nagyszámú önkéntesekkel dolgoznak, és a lelkészek irányításával végzik feladataikat. Az ötezer lakosú Sigtunának például két lelkésze és egy ilyen ifjúsági titkára van.
   Fontos módszertani alapelve a képzésnek, hogy a támától függően az aktív, kreatív csoportmunkára megtanítsák a hallgatókat, ezért az oktatásban a csoportmunka módszerét nagymértékben alkalmazzák. A tanárok és a hallgatók között baráti a kapcsolat, tegezik egymást. Az anyagfeldolgozás önállóan történik oly módon, hogy három hallgató kap egy témát, amelyet az előadás vagy a megadott irodalom alapján feldolgoznak, és az eredményről kiselőadás formájában beszámolnak a csoportban, amelyet a többiek megvitatnak. 
   Időnként szituációjátékokat is alkalmaznak, amelyen egy témát több szereplős helyzetekkel jelenítenek meg, úgy hogy a szereplőket cserélik. Ezután megvitatják az alakításokat, ki hogyan játszotta el szerepét, és levonják a következtetéseket, tanulságokat. Például három tipikus család, hogyan tölti el szabadidejét. A konfliktusokat bírósági tárgyalás formájában is előadják, ahol van bíró, ügyvéd, vádlott, ügyész és nyomozóhatóság. Például szerencsejáték szenvedély a vádlottak padján. A hallgatók a két év során kéthetet töltenek egy parókián, ahol gyakorlati munkát végeznek, és tapasztalataikról dolgozatot készítenek, és azt megvitatják. A tanári kar mellett egy hallgatói tanács működik, amelynek feladata a hallgatók érdekképviselete, az oktatással kapcsolatos szervezeti, technikai kérdések megvitatása.
   Az alábbiakban bemutatunk három, különböző témájú, csoportfoglalkozást, amelyen a megtanulandó anyagrészt a csoportmunka kreatív, komplex, s a résztvevők nagyfokú aktivitásával dolgozták fel.
   Az egyik délelőttön az alkoholizmus és a kábítószer fogyasztás nagyon is időszerű kérdése került terítékre. A témát, most is, mint mindig, nem külső előadó, hanem egy háromtagú hallgatócsoport dolgozta fel. A 10-15 perces kiselőadások tömör összefoglalását adták az alkoholizmus történetének, a kábítószerek fajtáinak, és ismertették a narkotikumok biológiai és társadalmi veszélyeit, mindezt probláma felvető, polemikus formában. Ezután a mintegy 30 fős társaság kisebb csoporokra oszlott, és megvitatta a témát, amelyen sokszor ellentétes vélemények csaptak össze a narkománia és az alkoholizmus okairól (a munka és a milliő hatása), a bűnözés és a kábítószer fogyasztás összefüggéseiről, valamint a megelőzés intézményes és társadalmi teendőiről. A harmadik mozzanatként a kiscsoportok újból összegyűltek az előadóteremben, hogy meghallgassák a vitavezetők összefoglalóit a mintegy egyórás csoportfoglalkozásokról, amely által még inkább kiszélesedett a témáról kialakított kép. Ezután egy alkalmi kiállítás megtekintése szerepelt a forgatókönyvben, amelyet a Svéd Antialkoholista Szövetség rendezett be az iskola halljában, nagyon ízléses kivitelezésben és mozgósító erővel. Az egész délelőtt igénybe vevő foglalkozást egy filmmel kísért, az ismereteket és a gyakorlati teendőket rendszerbe foglaló, összegezés zárta be.
   Hasonlóan történt az időskorúakkal való törődés, gondoskodás napirenden szereplő témájának feldolgozása. A szakember itt is mindvégig a háttérben maradt, csak ritkán avatkozott be az ismeretátadó-átvevőcsoport folyamatokba. Annál nagyobb szerepe volt a hallgató előadók felkészítésében, a foglalkozás előzetes szakmai megalapozásában. Itt is volt filmvetítés (az idős emberek életkörülményeiről), és lejátszásra került egy magnószalagra felvett rádó műsor, amelyen neves színészek adtak jó tanácsokat, hogyan lehet aktivitással, egészséges életmóddal szebbé, örömtelivé tenni az öregkort. A téma főbb kérdéseit ezúttal is 10-15 perces kiselőadások exponálták, amelyet megvitattak (idős emberek mentalitása, tanulás időskorban, a korhoz illő fizikai, szellemi aktivitások, stb). Egy nyugállományban lévő egészséges, aktív, kreatív életet élő lelkészt is felkértek, hogy ossza meg életmódjának elveit, gyakorlati tudnivalóit a hallgatósággal. Az élénk és mindvégig élményszerű foglalkozást a tanár flipcharton megjelenített összefoglalója zárta.
   A harmadik alkalommal a hallgatók egy rehabilitációs szanatóriumba látogattak el, ahol gyógyíthatatlan mozgásszervi betegségben szenvedők részesültek egyhónapos orvosi és pszichoterápiás kezelésben, hogy visszanyerjék életkedvüket, önbizalmukat. (gyógytorna, speciális műhely-munka, társas foglalkozások, stb.) A hallgatók itt egy klubesetet vezettek le, amelyben volt közös éneklés, rövid műsor, szavalattal, majd egy igen őszinte, meghitt beszélgetés bontakozott ki az egészségesek és rokkantak világáról, az élet reménytelen helyzetében is örömet találó kérdésekről.

   A sigtunai ifjúságvezető képző iskolán a legnagyobb hatást az tette rám, hogy valamennyi hallgató, akivel alkalmam volt megismerkedni, mélységes felelősséget érzett leendő munkája iránt és vállalni látszott annak nehézségeit, annak mindenirányú tennivalóit. Ez egyrészt a gondos kiválasztásnak volt köszönhető a felvételnél, másrészt annak a szellemnek, elkötelezettséget fejlesztő légkörnek, amely az iskolára jellemző. Módszertani tekintetben tanulságos volt az oktatás demokratizmusa, a hallgatók aktivitása, kreativitása és önállósága, önfejlesztő tanulása az ismeretek elsajátításában.

A Linköpingi Tanárképző Főiskola Népfőiskolai Tanárképző Tanszéke

   Minden tanévben hatvan népfőiskolai tanárt vesznek fel a főiskola népfőiskolai tanári szakára. Harmincat ősszel, harmincat tavasszal. A tanár hallgatók nagyobbik része már rendelkezik egyetemi végzettséggel, néhány éves szakmai gyakorlattal. sokan vannak azonban olyanok, akik a szakszervezetektől vagy a helyi közművelődési hatóságoktól jönnek egyetemi diploma nélkül, de megfelelő szakmai tapasztalatokkal.
   A népfőiskolai tanári szak iránt igen nagy az érdeklődés, huszonötszörös a túljelentkezés. A kiválasztás úgy történik, hogy a minisztérium Oktatási Hivatalában hosszasan elbeszélgetnek a pályázókkal, s így próbálják megismerni a jelöltek rátermettségét, előzetes szakmai felkészültségét. Van írásbeli vizsga és a jeölt eddigi munkájáról, személyiségéről szóló dokumentáció is, de ezt nem tartják
elégségesnek. Fontos szempont az is, hogy a tantárgyak között megfelelő arány alakuljon ki.
   Ez az új formájú felnőttoktató képzés 1970-ben indult el a Liköpingi Tanárképző Főiskolán. A szak és a tanszék az egyetemi oktatás minden előnyét élvezi, előadók vonatkozásában más tanszékektől is segítséget kapnak. A képzés összesen két féléven át, kilenc hónapig tart.
   Az első félévben a hallgatók szakmódszertani előadásokat hallgatnak, illetve szaktárgyuknak megfelelően szemináriumokon vesznek részt (pld. állampolgári ismeretek, természettudományok, művészetek, magatartástudományok, idegen nyelv, vezetési ismeretek stb.) Ezen kívül a tananyag felöleli a pedagógia, az andragógia alapjait és van egy studium az audiovizuális eszközök használatáról.
   Ebben a félévben a hallgatóknak nyolc hét gyakorlatuk is van, összesen négy közeli népfőiskolán, illetve valamilyen felnőttoktatási intézményben. Részt vesznek ezen kívül különböző típusú népfőiskolai foglalkozásokon, ellátogatnak tanulókörökbe, esti gimnáziumokba, est gimnáziumokba, ogy a felnőtt-oktatás valamennyi intézményéről és tevékenységformájáról gyakorlati tapasztalatot szerezzenek.
   A második félévben a tanár hallgatók heti 12 órát tanítanak valamelyik népfőiskolán vagy egy szaktárgyuknak megfelelő tanulókörben. A gyakorlati idő alatt a tanszék gyakorlatvezetői segítik a hallgatókat munkájukban.
   A két félévben összesen a szakmódszertan 120 órát tesz ki, melyet a hallgatók aszerint választanak ki, hogy egy, két vagy három szakosak. Az eddig felsoroltakon kívül a következő tárgyakat választhatják: svéd nyelv bevándoroltak részére, fejlődő országok, szellemi fogyatékosok oktatása, napi politika és tömegkommunikáció, svéd irodalom és nyelv, filozófia, vallás, matematika, tudománytörténet, ökológia, a tanulókör vezetés módszertana stb.
   A szakmódszertanon kívül tíz órában van egy tanfolyam a népfőiskolai tanítás módszereiről, s bevezetést kapnak a hallgatók a személyiség lélektan és a fejlődéslélektan alapjaiba is. Fontos cél, hogy a hallgatókkal megismertessék, milyen környezeti tényezők befolyásolják a tanulási motivációkat a munkahelyen, otthon, a társadalmi életben és adnak egy csoportlélektani alapvetést is. A pedagógiai (andragógiai) , pszichológiai órák száma az egy év alatt összesen száz, tehát majdnem annyi, mint a szakmódszertan, S ezen felül van még a hospitálás, illetve a gyakorlati tanítás a második félévben.
   A felnőttoktatók egyetem utáni továbbképzésének feladatait is a tanárképző főiskola látja el, illetve ennek Pedagógus Továbbképző Intézete, amelynek van egy néhány főből álló felnőttoktató továbbképző csoportja. A tanfolyamok általában egy-két hetesek a nyári hónapokban, melyet prospektusokon előre meghirdetnek, s az érdeklődő felnőttoktatók a megadott határidőre jelentkeznek. Ez a fajta továbbképzés már gyakorlati jellegű és intézmény típusok, tantárgyak szerint differenciálódik. (Pld. :a felnőtt hallgatók teljesítményértékelése, a csoportmunka, modern nyelvek tanítása a népfőiskolákon, testi fogyatékosok oktatása stb.)  A legtöbben jelentkeznek az „Érdeklődésvizsgálattól a hatáselemzésig” c. évenként megismétlődő tanfolyamukra, amely elsősorban intézményvezetőknek szól, s tervező-szervező munkát igyekszik megalapozottabbá tenni. A tanfolyamok tananyagát jegyzet formájában is kiadják.

   A linköpingi Valla népfőiskola

   A népfőiskola érdekessége az, hogy az általános és ifjúsági tagozatán kívül van egy „nemzetközi kérdések- fejlődő országok” fakultása is. Ide főleg olyan, többnyire fiatal érdeklődők  jelentkeznek, akik külkereskedelmi főiskolára akarnak jelentkezni, illetve ilyen irányban szeretnének valamilyen okból specializálódni. A tanfolyam kétéves, az osztálylétszám 15 fő.
   Résztvettem egy Japánról szóló foglalkozáson. A beszámolót két diák tartotta, amelyet időnként a tanár
közbetető megjegyzése, megerősítő magyarázata egészített ki.
   A két hallgató Japán gazdasági és társadalmi fejlődését mutatta be meglepően nagy hitelességgel, a mult század közepétől napjainkig. Kezdték az izoláció, a Tokugawa késői középkor eredményeinek és ellenmondásainek ismertetésével, majd hosszabban időztek az 1868-nál, a kapitalizáció kezdetének korszakánál, és jellemezték az 1889-ben kiadott polgárjogi alkotmányt. Kitértek az 1894-95-ös japán-knai háborúra és az 1904-5 ös orosz-japán háborúra.  Jól érzékeltették az ország belső erőviszonyait és Japán expanzív törekvéseit a két világháború között. Ezután áttekintést adtak Japán szerepéről a második 
világháborúban, majd előadásukat a mai társadalmilag, gazdaságilag fejlett ország áttekintésével zárták.Látszott, hogy jól felkészültek, alaposan utána néztek a dolgoknak. Ezt követte egy nagyon élénk és szinvonalas vita a témáról, amelyben a csoport tagjai is kifejtették v éleményüket, álláspontjukat. A foglalkozást a vezető tanár zárta, együttesen a két „előadóval”. Kérdésemre a tanárok elmondták, hogy gyakran alkalmazzák a csoportmunkának ezt a kreatív módszerét. A tanári előadás viszonylag kevés.
   A nemzetközi fakultásnak a népfőiskolán külön tanterme és tanulószobái vannak, amelynek egyike, egy állandóan cserélődő kiállítás, amely külsőségeiben is kifejezi tanulmányaik tárgyát (grafikonok,, térképek, faliképek egy adott országról, tégióról). Látogatásomkor Zambiát mutatták be. A vizuális bemutatók tíz naponként váltakoznak, és szintén a tanulók készítik, a learn by doing, a tanulás cselekvés által, módszerével. A hallgatók felkészülését egy jól felszerelt könyvtári részleg szolgálja, amelyben megtalálhatók a fejlődő országokra vonatkozó legfontosabb gazdasági, földrajzi, politikai szakkönyvek, fontosabb illusztrációs anyagok. Tavaly a csoport egyhónapos tanulmányúton volt Tanzániában és Kenyában. Megfigyeléseikről naplót, fényképeket készítettek. A tanulmányút költségeit felerészben az iskola, fele részben a tanulók fedezték, amelyet alkalmi munkával kerestek meg. Itt jegyezzük meg, hogy Svédországot – a nagy távolság ellenére – szoros kapcsolat fűzi a fejlődő országokhoz. Szakértői az ENSZ és az UNESCO szervezeteiben tevékenyen részt vesznek. Jellemző példa erre, hogy a népfőiskola igazgatója, Lennart Olsson is két évet töltörr Etiópiában az alapfokú oktatás megszervezése céljából. Sátrakban laktak távol a civilizációs központoktól. Svédországnak ezt a fejlődő országok iránti elkö-telezettségét szinte mitologikusan szimbolizálja Dag Hammarskjoldnak, az ENSZ egykori főtitkárának, a nagy „paecemaker”-nek a tragédiája, aki 1961-ben merénylet áldozata lett. Mindez természetesen feltételezi az angol nyelvtudást. A nemzetközi tagozat valamennyi hallgatója már jól beszél, ír és olvas angolul. A népfőiskola nemzetközi tagozata valójában egy külügyi főiskola a népfőiskola módszereivel.
   A másik két tagozatról röviden. 
   Az ifjúságvezetőképző tagozatra negyvenen járnak. A tanfolyam kétéves, a hallgatók főállású vagy részfoglalkozású ifjúsági klubvezetők lesznek. A tananyagot pedagógiai, szociológiai, lélektani, jogi, vezetéselméleti, irodalmi, művészeti, politológiai, egészségügyi, ökológiai, történelmi ismeretek képezik. A tananyagot az előadások, csoportmunka, vizuális tehnika, kiállítások, tanulmányi kirándulások írásbeli dolgozatok módszereivel dolgozzák fel. A tanulmányi idő mintegy fele gyakorlat, a hallgatók önálló és kreatív aktivitása ifjúsági közösségekben, klubokban. A két év sikeres befejezése után a résztvevők jogérvényes bizonyítványt kapnak, amelynek birtokában könnyebben tudnak elhelyezkedni az ifjúsági klubok hálózatában és bérezésük is magasabb lesz, mint akiknek ilyen végzettségük nincs. A felvétel érettségi bizonyítványhoz kötött, ebben az értelemben egy érettségire épülő szakképzés.
   A harmadik tagozat az úgynevezett „általános műveltségi szekció”, amely tananyagában, céljában, tanulói összetételében megfelel a mi dolgozók gimnáziumainknak. A különbség csak annyi, hogy ez nem munka mellett képzés, hanem egész napos. Így a tanulás intenzívebb, de rövidebb, két éves. A tananyag felöleli a legfontosabb közismeretei tárgyakat, de ezen kívül van fakultációra is lehetőség. Ide azok a többnyire fiatal férfiak és nők járnak, akik anyagi vagy szociális helyzetük miatt a kötelező kilenc osztály elvégzése után csak most folytatják tovább tanulmányaikat.

   A svéd ifjúság szórakozása, művelődése, mi a SUR?

   A Svéd Ifjúsági Tanácsban Dr. Lennart Elbe titkár úr fogadott. A többórás eszmecsere igen értékesnek és hasznosnak bizonyult, nélkülözött ninden formaságot, protokoláris gesztust. Hamarosan kiderült, hogy gondjaink és örömeink közösek: hogyan felel meg a felnövekvő nemzedék tudásban, erkölcsi magatartásban, fizikai erőnlétben az új kihívásoknak, függetlenül a két ország különböző társadalmi berendezkedésétől. A titkár úr élénken érdeklődött, milyen a fiatalok helyzete Magyarországon, milyen a közösségi életük, van-e ifjúsági munkanélküliség? Kérte, hogy szeretne angol nyelvű anyagokat kapni ezekről a kérdésekről, amelyet a nem túl nagy választékból el is küldtem számára. Udvariasan megkö-szönte.
   A Svéd Állami Ifjúsági Tanács (Svenska Ungdom Rad, SUR) a svéd államigazgatás ifjúsággal foglalkozó kormányzati szerve. Szorosan együttműködik az Oktatási és Kulturális Minisztériummal, a Miniszter-tanácshoz a Családi Ügyek Minisztériuma útján kapcsolódik. Feladata az ifjúság helyzetének kutatása, kísérletek végrehajtása, az ifjúság helyzetére vonatkozó tervjavaslatok készítése, tájékoztatás. A SUR véleményezi a kormányzati szervek ifjúságra vonatkozó intézkedéseit, de nem az ifjúság társadalmi szerve abban a tekintetben, hogy szövetségi központja a több mint hatvan orazágos ifjúsági egyesületnek. Élén egy 12 tagú igazgatási testület áll az együttműködő szervezetek képviselőiből, akiket a Kormány nevez ki. Mandátumuk két évre szól. A belső, hivatali apparátusban kilenc magas kvalitású munkatárs dolgozik. Tanácsadó testülete évenként kétszer ülésezik, tagjai az ifjúsági szervezetek képviselői.
   1974-ben látott napvilágot a SUR egyik legjelentősebb kutatásáról készült összegezés. A vizsgálat három városban (Köping, Mölndal, Östersund) 3170 középiskolai és dolgozó fiatalra terjedt ki. Az adatfelvételezés kérdőívekkel történt, amelyet kisebb módszertani kísérletek, megfigyelések egészítettek ki (pld. egyes ifjúsági szervezetek, ifjúsági központok, lányok sporttevékenysége stb.) A kutatás során nagyszámú dokumentációs anyagot is feldolgoztak. A kutatás témafelelősei Rune Persson és Anita Dahlger, a lundi egyetem szociológiai tanszékének tanárai voltak.
   A kutatás egyértelműen bizonyította, hogy a sporttevékenység és testedzés vezetőhelyet foglal el a svéd fiatalok szabadidejében. A fiúk átlagosan 2,5,a lányok 1,5 estét töltenek el hetenként a sport klubokban. A 15-18 éves korú fiatalok fele látogatja időnként vagy rendszeresen a könyvtárakat. A lányok 4.1, a fiúk 3.5 este vannak hetenként távol a családjuktól. A fiúk a moziban, televízióban a háborús és western filmeket, sportközvetítéseket kedvelik a legjobban, a lányok pedig a szerelmes történeteket, az állatokról szóló filmeket. A fiúk 56%-a és a lányok 62%-a szívesebben megy olyan helyre táncolni, ahol sör vagy bor kapható. A fiúk és lányok egymás iránti elvárásaik között első helyen a becsületesség, őszinteség és tisztesség szerepel.
   A fiatalok politikai érdeklődése alacsony. A 18 éves gimnáziumi tanulóknak 38%-a, a dolgozó fiataloknak 8%-a nem mutat pozitív érdeklődést a politikai iránt. A legfontosabbnak a környezeti ártalmak leküzdését, az árak és bérek egyensúlyban tartását minősítik, nagyra értékelik az állam szociálpolitikáját, és helyesnek tartanák az alacsony fizetések felemelését, a vendégmunkások, nyugdíjasok, egyedül élő anyák, az északi országrészekből délre vándorolt munkások fokozottabb megsegítését. 
   A fiatalok 50-60%-a tagja valamilyen klubnak, sportegyesületnek .A sport iránti nagy népszerűségből levonható az a következtetés, hogy a svéd fiatalok kreativitása nagymértékben a sportban valósul meg.

   Jellemzőek a svéd ifjúságra, hogy tíz 16 éves korú fiatal közül hét tanul tovább (megj. napjainkban majdnem mindenki, 2010, H.L.) Ugyanakkor sajnálatos, hogy a fiatalok kétharmada volt már egy vagy két alkalommal detoxikáló intézményben. Tizenhét éves korig a fiatalok felének van nemi kapcsolata.
   A kormány az ifjúsági szervezetek központi akcióit, a helyi szervezeteket és az ifjúvezető képzést nagymértékben támogatja. A finanszírozás mértéke függ a taglétszámtól, a tevékenységek gyakoriságától, minőségétől. Ez az összeg évenként 210 milló korona.
   Új fejlemény a svéd ifjúság szervezeti életében az ifjúsági központok hálózatának kiépítése. Ezek állami, önkormányzati intézmények – városokban, községekben – a környék fiataljainak, szórakoztatására, művelésére. Általában jól felszereltek, sokirányú tevékenységre adnak alkalmat (presszó, fotólabor, teremsport, szakköri helységek stb.) A kisebb településeken az ifjúsági klubok csak egy tánchelységből állnak. A nagyobb intézményekben, azaz az ifjúsági központokban több függetlenített munkatárs, technikai személyzet dolgozik.
   Ugyanakkor az ifjúsági központok létrehozása élénk vitát váltott ki, mind a fiatalok, mind a szülők és a szakemberek részéről. Gyökértelennek tartják, amely nem felel meg a mozgalmi hagyományoknak. Az önálló klubok ugyanis intimek – mondják -, egy meghatározott közösséghez tartoznak, míg a sehova sem kötődő ifjúsági központok nyilvánosak, nem kapcsolódnak semmilyen érdeklődési csoporthoz, egyesülethez sem. Sokszor a kábítószerek is itt cserélnek gazdát – hallatszott a vád ellenük. A gyakorlat azonban rácáfolt ezekre a feltételezésekre.
   Ma már egyre több „felülről” létrehozott példamutató ifjúsági központ működik az országban, amelyet birtokba vett a fiatalság, nemcsak a „klubtalan” klubtagok járnak oda. Eleven közösségi élet folyik bennük. Ilyen például Malmöben a Nydala új lakónegyedben épült ifjúsági központ. Délután a gyerekek, este a 16-20 éves korú fiatalok látogatják. A különböző körök, klubok nem zavarják egymást. A napi forgalom eléri a 350-et.
   Lennart Elbe úrnak is az volt a véleménye, hogy a társadalmi alapon működő sportszervezetek, klubok, körök és a felülről létrehozott ifjúsági központok nem egymást kizáró ellentétek, hanem kiegészítik, segíthetik egymást, és ezzel is gazdagodik a fiatalság aktivitási lehetősége, társadalmi élete.
   A SUR lapkiadással, információs anyagok összeállításával is foglalkozik. Egyik folyóiratuk az „Ifjúsági Hírek”c. tömeg lap, amely kéthetenként jelenik meg. A másik az „Ifjúsági Tanács Tájékoztatója”, c. szakmai jellegű negyedéves folyóirat, amely az ifjúsági központok, ifjúsági klubok vezetési, módszertani munkájával foglalkozik.
   Minden minősítés nélkül az volt a benyomásunk, hogy a SUR a mi KISZ-ünkre emlékezetet, azzal a különbséggel, hogy a SUR nem vallja magát társadalmi szervezetnek, ugyanakkor legfelsőbb vezetésében az ifjúságot képviselő demokratikus erők érvényesülnek..

ANGLIAI TAPASZTALATOKBÓL
(1974. május 15-től június 30-ig

   Felnőttoktatási központok Angliában

   A felnőttoktatási intézmények fejlődése Angliában 1946 után indult meg nagyobb mértékben, amikor a Helyi Oktatási Hatóságok (Local Educational Authority: LEA, megfelel a mi Megyei Tanácsaink Népművelési Osztályainak) jelentősebb anyagi támogatást kezdtek nyújtani az építkezésekhez. Az intézmények tevékenysége, társadalmi környezete igen eltérő, de közös bennük, hogy sokrétű művelődési szolgáltatást biztosítanak, építenek az emberek alkotásvágyára, praktikus igényeire, és az aktív közösségi művelődés intézményei. A vezetőség egy igazgatóból, két-három függetlenített tanárból áll, s nagy létszámú óradíjas oktatót foglalkoztatnak. A hivatalos vezetőség mellett a hallgatókból alakult társadalmi tanács is működik.

   A felnőttoktatási intézmények túlnyomó többsége a Helyi Oktatási Hatóságokhoz tartozik, amelyek gondoskodnak fenntartásukról és biztosítják a működés anyagi és személyi feltételeit. Az igazgatót és a munkatársakat a LEA nevezi ki pályázat útján. Néhány egyetem Felnőttoktatási Tanszékének is van ilyen intézménye, ahol tanfolyamaikat, bentlakásos iskoláikat tartják. A felnőttoktatási intézmények szorosan együttműködnek az alap- és középiskolai intézményekkel, legtöbbször annak helyileg és igazgatásilag szerves részei. Ilyen komplex, a permanens műve-lődés jegyében létrehozott intézmények a Közösségi Kollégiumok (Community College) és Falusi Kollégiumok (Village College) Leicester, illetve Cambridge megyékben.
   Az országban nem egyenletes a felnőttoktatási intézményekkel való ellátottság. Előbbre tart a fejlesztés a vidéki városokban, kevésbé jó az ellátottság a kisebb településeken, a községekben és Londonban. Az intézmények mennyisége és minősége nagymértékben függ a helyi hatóságok megértésétől (Leicester megye), a különböző anyagi erőforrások egyesítése lehetőségeitől (pl. Manchester, Abraham Moss művelődési komplexum), valamint az intézmények társadalmi, politikai hátterétől. A munkáspárti vezetés általában jobban támogatja a művelődési központok építését, fejlesztését, mint a konzervatív párt.
Az intézmények épülete, belső kiképzése, berendezése és felszerelése korszerű, lehetővé 
teszi a differenciált kiscsoportos szabadidő-tevékenységet. A legkisebb intézménynek is van 4-5 tanterme, klubja és presszóhelyisége. (A büfészolgálat és a teázás ezekben az intézményekben öntevékeny alapon történik; van főzőhely és a csoportok önellátók, illetve ezt a feladatot szívességből vállalkozó asszonyok látják el.) A leggyakoribb speciális helyiségek: kerámiamű-hely villanykemencével, konyha a főzőszakkörök részére, tornaterem, fa- és fémmegmunkáló, textilműhelyek, képzőművészköri és drámastúdió pódiummal, varrószoba, gyermekmegőrző. Színházterem, mozi általában nincs. A nagyobb központokban a tevékenység tovább differenciálódik, és ennek megfelelően a szakosított helyiségek száma is több, vannak például nyelvi laboratóriumok, autó karbantartó műhelyek stb.
   A Lamorbey Park Felnőttoktatási Központ. London Sidcup nevű külvárosában - egy szép parkban, hajdani udvarházban kapott helyet. Az egykori pajtát hangulatos kamaraszínházzá épí-tették át, a neve is „Barn Theatre”, pajtaszínház. Itt tartja előadásait a helyi drámai stúdió; a díszleteket maguk készítik. Három utcával arrébb van a művészeti központ, ahol a textilnyomó, litográfiai, kalligrafikus, batikoló, papírszobrász, valamint az agyag, fa, kő, gipsz, huzal, fém- és betonmegmunkáló „háromdimenziós” képzőművészeti körök, továbbá a kőcsiszoló, fazekas, ikebana, kalapkészítő, kárpitos, ruhatervező gyakorlati jellegű csoportok tartják foglalkozásaikat. A központhoz tartozik két gimnázium; tantermeit, műhelyeit és tornatermét szintén használják az esti órákban (nyelvtanfolyamok, érettségire előkészítő tanfolyamok történelemből, irodalomból, matematikából, fizikából, szociológiából; gép- és gyorsírótanfolyamok, autó karbantartás, sütés-főzés, tortadíszítés, borkészítés stb.). Itt kapott helyet az énekkar - ebben a szezonban Händel Messiását adták elő -, az íjász, tollaslabda, társastánc, művészi torna, testnevelési és kozmetikai tanfolyam.
A központ a Helyi Oktatási Tanácstól, a Londoni Egyetem Extra Mural tagozatától és a Munkásművelődési Szövetségtől kap anyagi támogatást. A hallgatók hozzájárulása 1-4 fontig terjed egy évre, a látogatandó foglalkozások számától, költségigényétől függően. A nyugdíjasok ingyen látogathatnak minden tanfolyamot. A kb. 150 csoportnak, szakkörnek 3000 tagja van. A tervezési, szervezési és gazdasági ügyeket az igazgató és két munkatársa látja el. A Lamorbey Park Felnőttoktatási Központ több helyi társaságnak, egyesületnek is helyet ad (kerületi fotóklub, Helytörténeti Társaság, fiatal anyák klubja, sakk-klub, a Munkásművelődési Szövetség helyi szervezete stb.). Egyes csoportok, együttesek London más kerületeiből is vonzanak érdeklődőket (például énekkar, drámái stúdió). (megj. A felnőttoktatási központ igazgatója, Harry Ingram, idős, köztiszteletben álló személyisége volt Sidcup külvárosának. Felesége magyar volt, Hilda asszony. Az igazgató úr, mint fiatal tanár járt Magyarországon az 1930-as évek végén. Akkor ismerkedett meg a kultúrmunkában aktív, fiatal magyar lánnyal. Az ismerkedésből házasság lett, és ezáltal a zsidó magyar lány megmenekült az üldöztetés elől. Hilda – találkoztam vele, megcso-dáltam ragyogó szellemiségét - Angliában is megmaradt magyarnak. Fia is tökéletesen beszél magyarul, a Bank of England tisztviselője lett, de magyar tudását szükség szerint igénybe veszik. „Harry bácsi” is tud egy kicsit magyarul, a magyar kultúra pártolója volt, több ezer (!) kötetes magyar könyvtárában, ritkaságokkal. Bizarr módon magyar köny ritkaságokat kaptam tőle ajándékba .Feleségével együtt több olvasmányos magyar regényt is lefordítottak. Hilda asszony halála után is többször járt Magyarországon, és későbbi angliai utam alkalmával én is felkerestem sidcupi otthonában, jó barátok lettünk. Tisztelettel emlékezem meg róla, 2010, H.L.)
   A „Cheetham Felnőttoktatási Központ.” (Cheetham Further Education Centre), épülete Manchesterben, régi, elavult. Azóta azonban feképült az ország legnagyobb felnőttoktatási intézménye Manchesterben, az Abraham Moss Center, amelyben ez az intézmény is helyet kapott.
   Itt egy alapfokú és egy haladó angol nyelvórán vettem részt, amelyet iráni bevándoroltaknak tartottak. Ezek a tanfolyamok egész naposak, és a hivatalos nyelvvizsgára készítenek elő, amelyet a bevándoroltaktól megkövetelnek. Az intézmény 10 főállású és több mint 50 óradíjas tanárral dolgozik, a szervezési ügyeket 5 munkatárs látja el.
   Az intézmény tevékenységstruktúrája érzékletesen mutatja az utilitarista és ismeret szerzési motívumok összefonódását. A jelentősebb tanfolyamok, szakkörök, klubok a következők:
   angol nelvtanfolyamok külföldiek számára több fokozaton a következő nyelvekből: perzsa,urdu, pastu, pandzsábi, bengáli, hindi, tamil, kasmíri, teluga, bantu, szuaheli, maszáj, arab,masona, bagand, bemba stb.,
   nyugdijas előkészítő tanfolyamok: főzés egyedül, helyes táplálkozás, menttálhigiénia, egészséges életmód (testmozgás), tanácsok mellékkereset szerzéshez, művelődési lehetőségek, beosztás-takarékoskodás-vásárlás stb.),
   analfabétafolyam, az értelmes olvasási készség fejlesztése (alapfokú írás-olvasás-számolás,  praktikus szövegek értése (mivel a lakosság 8-10 százaléka írástudatlan, illetve félanalfabéta),
   szónokképző tanfolyam, írás és beszédkészségfejlesztése társadalmi, egyesületi, szakszervezeti tisztségviselők részére, hatékony gondolat és véleméyközlés a munkahelyen és a közéletben
 gyorsolvasás (mikor, hogyan, mit, haszna, előnyei), 
   érettségi előkészítő tanfolyamok (angol, francia, német, orosz, matematika, történelem, földrajz, irodalom tantárgyakból),
bevezetés a filozófiába, a filozófia tárgya, célja, a mindennapi élet filozófiája, meghatározó  filozófiai személyiségek (Arisztotalész, Bacon, Spinoza, Hegel, stb.),
   Manchester és környéke, Manchester és vidékének természeti, történelmi érdekességei, védett értékei, műkincsei (kirándulások, séták, múzeumlátogatások, élménybeszámolók)   
   logopédia, beszédterápia, jelbeszéd tanfolyam süket némák részére,
   idegen nyelv tanfolyam főképpen külföldre utazó turisták számára (francia, német, dán,spanyol, porugál, olasz nyelvekből)
   urdu nyelvtanfolyam pakisztániakkal foglalkozó tanítóknak, társadalmi munkásoknak,  rendőröknek,
   háztartási ismeretek (sütő-, főző-, és játékkészítő tanfolyamok, kosárfonás, mélyhűtés),
   képzőművészeti, szabó-varró, fazekas- és porcelánfestő tanfolyam,
   autókarbantartó, rádió- és tévészerelő tanfolyam,
   kiskert klub (kertek kialakítása, dísznövények, díszborok, kertgondozás, növényvédelem, téli kertek, üvegházak),, 
   művészeti együttesek (vonósnégyes, énekkar, drámai együttes, irodalmi szinpad),
   kondicionáló torna, jóga
   bevezető tanfolyam a Nyilt Egyetemhez (követelmények, módszerek, a tanulás megtanulása).
   A Cheethman Felnőttoktatási Központ munkájában, annak tartalmában manifesztálódik társa-dalmi, etnikai környezete és az angol alsó középosztály igénye, érdeklődése, amelyet a központ, a  partner intézményekkel együttműködve, hozzáértően, színvonalasan elégít ki.
   Az Abraham Moss Művelődési Központ nem csak Manchester, hanem egész Anglia kulturális, művelődési életének büszkesége lesz, amely látogatásomkor éppen befejezés előtt állt. (megj. A komplexum beváltotta a hozzáfűzött reményeket, és az iskolai és iskolán kívüli művelődés példaszerű intézményévé vált. 2010, H.L.)
   Ebben az intézményben, mint ahogy már közel félszáz éve Angliában, tökéletesen megvalósul az iskolai és iskolán kívüli művelődés, a testi és szellemi felüdülés egysége. A beruházás összköltsége mintegy 4 millió fontot tesz ki, amelyet az akkori munkáskormányzat tett lehetővé az állami, önkormányzati erők összevonásával, a sportszervezetek támogatásával. (A mai konzervatív, vagyis liberálisan demokrata kormányzat idején ez lehetetlen volna.) Az egyszintes épületkomplexum, amely mintegy 1 km. átmérőjű, sportpályákkal körülvett füves térség közepén áll a következő részlegeket foglalja magába: elemi iskola, könyvtár, színházterem, hangversenyterem, tornatermek, a Cheetham Felnőttoktatási Központ (amely 10 főállású és több mint 50 óradíjas tanárral dolgozik, és a szervezőapparátus 5 munkatársból áll), uszoda, egy 300 személyes étterem konyhával, hűtőszobákkal és sportpályák. Az intézménykomplexum közös igazgatás alatt fog működni, de az alintézmények önállóak lesznek, és saját társadalmi vezető testületeiknek lesznek alárendelve.
   A College of Adult Education. Manchester másik reprezentatív intézménye. A kétemeletes objektum felszerelése, berendezése korszerű, atmoszférája kellemes. Az egyik terem nyelvi laboratóriumnak van kiképezve az osztályfoglalkozások kiegészítésére, a nyelvi alakzatok begyakorlására. A tantermekhez egy zenei és egy drámai stúdió is csatlakozik, van továbbá egy fizikai-kémiai laboratórium és egy nagy méretű sportcsarnok is. A tanárok és a hallgatók pihenését, felüdülését egy étterem és egy társalgó szolgálja.
   A felnőttoktatási Kollégium tantestülete nyolc tanárból (történelem, geológus, művészet-történész, zenetanár stb.) és az igazgatóból áll. A beiratási részlegben ketten dolgoznak, hárman foglalkoznak szervezési feladatokkal és a könyvtár személyzete két fő.
   Az intézmény tevékenysége – ellentétben a többi felnőttoktatási központtal – „akadémikus” jellegű, vagyis elsősorban a tudományok és művészetek terjesztése a cél, s nem gyakorlati, hasznossága érdekek szolgálata. Ebben a felfogásban rokon a londoni Literary Instituttal. Néhány ki-ragadott példa a felnőttoktatási központ több mint 200 csoportja közül:
   Művészet kritikai csoport (tévé és rádió műsorokat, színdarabokat vitatnak meg),
   kreatív írás (cikkek, gyermektörténetek, riportok írása és megvitatása),
   a hónap tévéjátéka: két-három összejövetel a hónap kiemelkedő tévéélményének megvitatására,
   tanulási technika (problémamegoldás, jegyzetelés, tanulmányírás, forrásanyagok használata)
   animációs filmek készítése,
   logika és logikus gondolkodás (világos és racionális gondolkodás, állítás, axiómák, a Nyilt Egyetem követelményei,
   történelmi munkacsoport (az elmúlt 30 év történelmének megírása mun kacsoportokban, sajátos látásmóddal),
   bevezetés a modern matematikába (szülők részére),
   orosz irodalom (Puskin, Gogol, Tolsztoj, Csehov, Gorkij stb.),
   modern nyelvek (a hagyományosokon kívül: kínai, japán),
   tornatanfolyam idős nők részére (alapmozgások zenére kendővel, táncgyakorlatok),
   A Felnőttoktatási Kollégium tanfolyamai a szabadidő eltöltésének specifikusan aktív-közösségi formái és az általános műveltség széles körére terjednek ki. A csoportok az azonos érdeklődésű emberek önirányított, önművelő csoportjai, amelyben a szakvezető egyenrangú félként vesz részt. Ezzel a funkcióval az intézmény sajátos szerepet tölt be a város kulturális, művelődési életében. jellemző a tanfolyamok tematikai sokszínűsége és nyitottsága.
   
Ifjúsági központok, felnőttoktatási kollégiumok ifjúsági klubjai
   A felnőttoktatás helyi irányításába és az ifjúsági klubmunkába kaphattam betekintést a dél Manchester kerületében lévő Wytnenshave Felnőttoktatási Központban tett látogatásom alkalmával. Angliában az ifjúság egyesületi és társadalmi életének intézményei az ifjúsági központok (Youth Center), amelyek egyrészről egyesületi székházak (pl. a cserkészcsapatok helyi találkozó helyei), másrészről a felnőttoktatási központok fiókintézményei (módszertani támogatás, ifjúvezetők képzése, stb). Valójában azonban ezek az épületek önálló ifjúsági klubok, függetlenített vezetővel az élükön, amelyek változatos programokat szerveznek a város, a lakókörzet fiataljai részére. Tevékenységük rekreációs és sport jellegű, alkalmazkodva a hagyományokhoz és a fiatalság élet-kori sajátosságaihoz.
   A legjelentősebb aktivitásformák a következők: tánc, pingpongozás, biliárd, lemezhallgatás, tollaslabda (teremben is), sakkozás, asztali futball, rejtvényfejtés, barkácsolás, fotózás, szépségápolás, színjátszás, kirándulás, táborozás, krikett, filmvetítés, célba dobás, kosárlabda, póni túra. Népszerű az Ediburgh Herceg Próba (Duke of Edinburgh Award Scheme), amely egy sajátos angol ifjúsági próbarendszer arany, ezüst és bronz fokozatok elnyerésére különböző társadalmi szolgálatok, expedíciós feladatok és kulturális pontok teljesítésével.
   A többnapos kirándulásokat, sportversenyeket, póni túrákat a kerületi felnőttoktatási központok szervezik, a kisebb programokat öntevékenyen maguk a klubok. A klubokba járó fiatalok átlagéletkora 15-21 év, a gyermekklubokba a 11-14 éves korú fiatalok járnak. Az épületek jól felszereltek és otthonosak., általában 3-4 helyiségből állnak. A nyitvatartási idő alkalmazkodik a fiatalok szabad idejéhez, így a délutáni és az esti órákban minden nap nyitva vannak, de kötött programokat, sportversenyeket csak hetente négy-öt alkalommal tartanak. A tagsági díj minimális, 50 penny egy évre.
   Munkásművelődés, hátrányos helyzetűekkel való foglalkozás
   Leicester megyében a munkásművelődés sajátos módszereibe és a hátrányos helyzetű társadalmi csoportokkal való foglalkozásba nyerhettem betekintést. Tanulságos volt a felnőtt-oktatási központok szociáldemokrata hagyományokból táplálkozó társadalomnevelő (community education) tevékenységébe betekinteni. Példamutatóak voltak az ennek érdekében alkalmazott, a csoportkultúrákhoz adaptált indirekt megközelítések (peripatetikus azaz sétáló módszerek, belülről fejlesztés, baráti, családi ráhatások; érzelmi, indirekt kapcsolatok).
   A Braunstone Felnőttoktatási Központ (Braunstone Adult Education Centre) Leicester legelmaradottabb munkásnegyedében van. Itt a szegénység szociális és művelődési problémái még ellentmondásosabban jelentkeznek, mint máshol. A tehetséges munkásgyerekek 50%-a tizenhat éves korban abba hagyja a tanulást, vagy be sem kerül az egyetemekhez vezető grammar schoolba (gimnáziumba). A legaktívabbak és a leginkább megmozgathatóbbak a kvalifikált munkások, a gyermektelen vagy az egygyermekes családok, s azok, akik valamilyen középfokú iskolát végeztek. A rossz lakásviszonyok is akadályozzák a munkásgyermekek előrehaladását. (Voltam ilyen lebontásra ítélt, az ipari forradalom idejéből itt maradt un. „terrace house”-ban, azonban ezek a lakások – alul égre nyíló nappali, konyha, fürdőszoba (!), felül két kis hálószoba – megítélésem szerint jobbak, mint nálunk a félkomfortos lakások Budapesten a Chicagoban, a VII.-ik és a IX.-ik kerületben a Mátyás tér környékén. Gyakran előfordul a környéken a rondítás, rongálás („because of vandalism is closed”), az erőszakosság, amelynek sokszor a felnőtt-oktatási központ is kárát vallja.
A központ munkatársai, tanárai nagy erőfeszítéseket tesznek a hatókörzetükben élő aktív és munkanélküli emberek művelése, felzárkóztatására, szociális és kommunális helyzetük javítása érdekében. Kapcsolatteremtésükben alapelvük az egyszerűség, az önbizalom erősítése, az átérző és empatikus képesség. Tudatosan építenek a szomszédsági és lakóhelyi közösségekre, és otthonukban is felkeresik a családokat. Mivel a felnőtt oktatók többsége főállásban a szomszédsági körzet valamelyik iskolájában tanít, van tekintélyük, jobban hallgatnak tanácsaikra, javaslataikra, mintha teljesen idegenek lennének. Ez megkönnyíti munkájukat, így jobban az emberek bizalmába tudnak férkőzni. Adott esetben célravezetőnek tartják az un. peripatetikus módszerek alkalmazását. Sétáló, parkokban űlő emberekhez csatlakoznak, és így próbálnak érdeklődést kelteni a számukra hasznos, érdekes szociokulturáis, művelődési programok iránt. A kollégák elmondták, hogy az egyéni, családi és a helyi közösség ügyeit sokszor egy pohár sör mellett beszélik meg a „pub”-okban. (NB. a „pub”= public house = közösségi ház sokkal inkább betölti a közösségi központ szerepét Angliában, mint nálunk, jóllehet nálunk is van ilyen funkciója, különösen a múltba visszatekintve, amikor a dalárdák a kocsmákban, vendéglőkben próbáltak, és a munkásszervezkedés nem egyszer innen indult el. Mégis az angol „pub”-ok kultúráltságuknál és hagyományaiknál fogva sokkal inkább inspirálnak okos beszélgetésre, művelődésre, mint a dzsentri hagyományokkal és lumpendurvaságokkal megterhelt kocsmák. A legáltalánosabb beszédtéma ilyenkor valamilyen szociális, lakóhely közösségi probléma, amelyben mindenki érdekelt, amiről mindenkinek van véleménye (pl. lakókörzetek szanálása, játszótér létesítése, a közvilágítás megjavítása stb.). Az ismeretterjesztés, oktatás is részben az ilyen kérdésekhez kapcsolódik. Leicesternek ebben a kerületében és feltehetően máshol is, a személyes, baráti kapcsolatoknak köszönhető, hogy az előadások, tanfolyamok látogatottak. (megj. A Leicester város Helyi Oktatási Hatóságának egyik felnőttoktatási felügyelője volt Allen Bryan úr, akivel jó barátok lettünk, a „SzOT”-tal is tartott kapcsolatot, és magyarországi hivatalos útjai alkalmával lakásomon is felkeresett, sokáig leveleztünk. 2010, H.L.).
   A Crown Hill Felnőttoktatási Központban egy közel három óráig tartó módszertani megbeszélésen vettem részt, melyet önkéntes analfabéta tanfolyami oktatók részére tartottak. A foglalkozást az intézmény egyik szaktanára vezette, aki az analfabétizmus elleni küzdelemnek volt a szakfelügyelője a városban és a megyében. Elemzően ismertette az írás-olvasás tanításának fokozatait (önálló mássalhangzók, magánhangzók, két mássalhangzó összekötése, mássalhangzók + magánhangzó stb.), valamint az oktatók magatartását különböző szituációkban. Az oktatás céljaira, itt is mint máshol Angliában, speciális segédanyagok álltak rendelkezésre (nagy méretű színes kartonok, betű kivágások, tablók, módszertani útmutatók). Az önkéntes oktatók újsághirdetésre jelentkeztek, sok volt köztük a munkaügyi tisztviselő, akiknél az írástudatlanok felvételre jelentkeznek. Ez az akció is része volt annak a kampánynak, amelynek célja a 3-4%-os analfabétizmus valamelyes csökkentése. Nem lényegtelen megemlíteni, hogy az országban a fiatal korosztályban is fellelhető az analfabétizmus, amelynek magyarázata a szociálisan veszélyeztetett környezet (bűnözés, alkoholizmus, drog, prostitúció).
   A Soar Valley iskolában és közösségi központban, szintén leicesterben, a hobby és a felnőttnevelés találkozására találtam jó példákat.
   A komplex intézmény 1971-ben épült és Anglia egyik legmodernebb ilyen létesítménye. A legtöbb itt is a közhasznú tanfolyam és szakkör, azonban figyelemre méltó a kulturális egyesületek és klubok nagy száma, amelyek a közösségi központban tartják űléseiket (fiatal feleségek klubja, a helyi skót szövetség, pedagós klub, horgász szövetség, filmharmóniai zenekar, fotó klub stb. Az egyesületen önállóak, saját szervezeti szabályzat szerint működnek.
   A praktikum és az esztétikum összefonódását mutatja az intézmény kőcsiszoló szakköre, amelyet a felnőt oktatási részleg igazgatója vezet. (Lakására is elvitt, ahol bemutatta házi kőcsiszoló műhelyét.) A szakkör lényege, hogy nagykeménységű, szépfényű fél drágakövekből (ametiszt, topán, opál stb.) készítenek esztétikai értékű csiszolatokat. Gyűrűik, nyakláncaik, karkötőik tetszetősek. Ebben az az esetben tulajdonképpen olyan ásvány gyűjtő geológiai szakkörrel van dolgunk, amely nem csak felkutatja, tanulmányozza az ásványokat, hanem át is alakítja dísztárgyá formálja azokat. Így a motiváció erősebb, megmutatkozik jó ízlésük, miközben tartós közösség alakul ki.

   Közösségi Kollégiumok, Falusi Kollégiuok Cambridge és Leicester megyében

   Az első világháború után az angliai falvakat az a veszély fenyegette, hogy a lakosság a vidéki elszigeteltségből a centralizáltabb, civilizáltabb városokba vándorol. Ez az aggodalom később valamennyire eloszlott, mert a gépkocsik elterjedésével a városok körül „alvó községek” jöttek létre. Az új életforma azonban azt eredményezte, hogy a vidéki lakosság gyökértelenné vált, minden szállal a városhoz kötődött. Ez a falvak kulturális és társadalmi életének elsekélyesedéséhez vezetett. Ekkor lépett fel Henry Morris (1889-1961, Wikipedia), a Cambridege megyei Helyi Oktatási Hatóság egykori vezetője azzal a gondolattal, hogy olyan komplex művelődési-oktatási-társadalmi intézményeket kell létrehozni, amely a vidék urbanizálódását elősegíti. Így születtek meg a 30-as évektől kezdődően Cambridge megyében, majd később Leicesterben a közösségi kollégiumok.
   A közösségi kollégiumok alapeszméje a „bölcsőtől a sírig” tartó nevelés volt Ez intézménye-sített formában azt jelenti, hogy egy fedél alatt kell egyesíteni valamennyi korosztály nevelését, mely egyben a társadalmi élet központja is. A többféle funkció pedagógiai előnye az, hogy így töretlen a művelődés folyamata, az iskolából szervesen történik az átmenet a felnőttoktatás intézményeibe, a könyvtárba, klubokba, szakkörökbe, tanfolyamokba, s az idősebb korban is jobban megtalálják majd helyüket az emberek a felnőtt nevelésben, ha hozzánőttek már gyermekkorban ahhoz az intézményhez, ahova szüleik is jártak és ők is fognak járni.
   Fontos követelménye a közösségi kollégiumoknak, hogy harmónikus egységben legyenek a természettel s a táj szépsége ösztönzőleg hasson a gondolatra, viselkedésre. Ezért az új intézmények kijelölésének helyét gondos mérlegelés, a területfejlesztés szempontjainak figyelembe vétele előzi meg. Valamennyi kollégium új, nagy létesítmény, különösen Lencester megyében, ahol az iskolai részleg tanulóinak létszáma a kétezret is eléri. A fejlesztés jelenleg is tart, általában két évenként épül fel egy-egy ilyen intézmény. A két megyében eddig összesen 40 falusi, illetve közösségi kollégium működik.
   A komplex közművelődési intézményeknek ez az angol változata tulajdonképpen egy olyan létesítmény, amelynek magja egy általános gimnázium, amelyhez ifjúsági és felnőtt szárnyak, könyvtár, valamint sportpályák kapcsolódnak. A felnőtt és ifjúsági rész általában nem nagy, néhány klubszobából, egy-két kiselőadó teremből áll, s mindkét helyen van teázó, ahol a látogatók maguk készíthetik el uzsonnájukat, és egy hozzáadott irodahelység a vezető és a tanárok számára. Az alapelv az, hogy az egész épületet mindenki használhatja. Kétségtelen, hogy az iskolai és iskolán kívüli művelődés és sporttevékenység integrált intézményei igen előnyösek a felnőttek számára, mert a tárgyi adottságok (laboratóriumok, stúdiók, műhelyek, AV eszközök stb.) így kedvezőbbek, mint saját önálló, többnyire szűkös feltételekkel rendelkező intézményeikben. A közös használatot gazdasági szempontok is indokolják, mert a költséges beruházások kihasználása így maximális, nincsenek párhuzamos, félig kihasznált intézmények. Természetesen az egész napos üzemeltetés magas-szintű szervezettséget, folyamatos szervízszolgáltatást igényel.
   Építészeti, fejlesztési szempontból figyelemre méltó, hogy a közösségi kollégiumok tervezése, kivitelezése a hozzáépítést, bővítést is lehetővé teszi. Az építési tervek különböző nagyságrendű típust különböztetnek meg, amelyek megvalósítása fokozatosan is megtörténhet. Az intézmények egy féljárásnyi területen körzeti feladatokat is ellátnak, műsorfüzeteket adnak ki szolgáltatásaikról, sőt a nagyobb központoknak a fiókközségeken is megbízottaik vannak, akik a látogatókat szervezik. Nagyobb távolságokra a gyerekeket naponként iskolabuszok hozzák és viszik, a felnőttek pedig délután és este saját gépkocsival vagy autóbusszal közlekednek. (Minden intézmény mellett nagy parkolóhely van.)
 Extra-Mural Tanszékek az angol egyetemeken
   Anglia negyvenkét egyeteme közül harminchétnek van Extra-Mural (falakon kívüli oktatást nyujtó) Tanszéke, amelynek lényege, hogy szabadegyetemi jellegű előadásokat, előadás-sorozatokat, tanfolyamokat szerveznek felnőttek részére. A beiratkozott hallgatók száma éven-ként 200 ezer körül ingadozik, tehát egy egyetemre mintegy 5400 hallgató jut. Itt a tananyag „akadémikus” jellegű, nem jellemző rá az a gyakorlatiasság, mint amilyenek a helyi oktatási hatóság tanfolyamai. 
   A 19.század végén és a 20. század első évtizedeiben az Extra-Mural Departmentek azzal a céllal jöttek létre - a liberális értelmiség s a munkásság összefogásának eredményeként, - hogy a kultúrából kirekesztett munkásság és a nők kulturális felemelkedését segítsék. Ebből a hagyományból táplálkozik az egyetemek és a Munkásművelődési Szövetség (Workers’ Educational Association, WEA) ma is élő, eleven kapcsolata. Napjainkban azonban a tanszékek felnőttoktatás betöltött szerepe megváltozott, a korábbi műveltségpótló funkciójuk háttérbe szorult és nagyobb helyet kapott tevékenységükben az iskolázottabb, igényesebb rétegek tudományos és művészeti nevelése, érdeklődésének kielégítése. A hallgatóság nagyobbik része kvalifikált értelmiségi és a középosztály alsó és felső rétegeiből verbuválódik. (A munkáshallgatóság részaránya mintegy 5%, ők nagyobb arányban vannak érdekelve közvetlenül a WEA által szervezett vitakörökben, amelynek vitavezetői többnyire az extramurális részlegek tanárai.) A tanszékek hatóköre föld-rajzi értelemben is igen kiterjedt, sok az 50-60 kiló méterről bejáró, az adott téma iránt intenzíven érdeklődő hallgató.
   A tanfolyamok, előadássorozatok általában egyévesek, heti egy foglalkozással. A közösségi szellem és a baráti kör a csoportokban lassan kialakul, összekötő kapocs az azonos érdeklődés Ez utóbbi az Extra-Mural Tanszékek tanfolyamaira jellemző kollegiális előadásmódnak az egymás iránti fokozott tiszteletadásnak köszönhető. (Az itt tanító tanárok professzionalista szinten birtokában vannak az andragógia módszereinek, mesteri módon alkalmazzák a csoportdinamika szabályait, rendelkeznek a megfelelő empatikus képességekkel.) A foglalkozásokat lehetőleg mindig ugyanaz a tanár tartja, így az oktatók és a „hallgatók” között meghitt, baráti viszony alakul ki, s a részt vevőknek lehetőségük nyílik arra, hogy szereplési vágyukat, alkotó ambícióikat is kiéljék kiselőadások formájában, rövidebb lélegzetű tanulmányok készítésével.
   A sorozatok túlnyomó többsége humán jellegű (régészet, történelem, irodalom, filozófia, művészetek, szociológia, pszichológia stb.), a természettudományok részesedése csak 13%. A tanfolyamok elvégzése után a hallgatók jogérvényes bizonyítványt nem kapnak csak díszes oklevelet, amelynek van presztizse. Egyre növekszik azonban a diplomakurzusok száma, ahol dolgozatok és vizsga is van. A legerősebb hajtóerő az extramuralális mozgalomban az alsó- és felsőközéposztálynak a pályához kapcsolódó vagy attól eltérő szabadidős tanulási, művelődési igénye, párosulva a családon, munkahelyen kívüli társulási, affiniációs törekvésével, a személyes találkozás vágya a téma kiváló szakembereivel.
   Új fejlemény az Extra-Mural Departmentek aktivitásában az értelmiségi hivatások teljesebb betöltésére irányuló ismeret- és készség fejlesztés, az ún. szerepnevelés, a „role eucation”. Ennek keretében egyre növekvő számban rendeznek tanfolyamokat menedzsereknek, orvosoknak, lelkészeknek, ügyvédeknek, social workereknek, pedagógusoknak, felnőtt oktatóknak, szakszervezeti tisztségviselőknek, akiknek hivatásukból, szakmai tevékenységükből eredő szerepüket szociológiai, pszichológiai, társadalompolitikai, attitűdbeli ismeretekkel kívánják megerősíteni, fejleszteni.
   A legtöbb tanszék saját épülettel és könyvtárral rendelkezik, mint például a Leicesteri Egyetem - 1862-ben alapított és 1962-ben, a milléneum alkalmából, új, modern, többemeletes épületbe költözött - Vaughan College-ja, melyet volt alkalmam tanulmányutam során meglátogatni. A legnagyobb egyetemeken, mint például a londoni, leedsi, liverpooli, leicesteri, 20-30 tudományos fokozattal bíró tanár oktat, amellett, hogy a fakultás többi tanszéke is bekapcsolódik az oktatásba. A nagyobb departmenteken szervező apparátus is dolgozik és beiratkozási iroda is van.
   Az utóbbi időben megnövekedett az érdeklődés a hétvégi és nyári bentlakásos tanfolyamok iránt, a hallgatók száma ezeken az élményekben, tanulmányi kirándulásokban gazdag kurzusokon évenként eléri a 30-35 ezret.
   A tandíj a tanfolyamok jellegétől függ, de általában elérhető áron kerül meghirdetésre, 2-3 font egy szemeszterre, 10 penny foglalkozásként. Ezen kívül a nyugdíjas hallgatók támogatást kapnak. A tanszékek költségvetési finanszírozása a következő: tandíjak 8%, a helyi oktatási hatóságok támogatása, 5% származik a saját egyetem büdzséjéből, 32%, más szervek szponzorálása, 11% más szervek szponzorálása, az oktatási minisztériumi hozzájárulása pedig 44%.
   Új és egyre növekvő jelenség, hogy a vállalatok, kereskedelmi szervezetek, intézmények tanfolyamokat rendelnek meg az Extra-Mural Tanszékektől (pl. vezetőképzés, szakoktatás stb.). Ilyenkor a vállalat támogatást nyújt az egyetemnek, a hallgatók tandíját is fizeti és munkaidő-kedvezményt is ad. 
   A tanszékek az egyetem teljes jogú részlegei, és annak előnyeit automatikusan élvezhetik (nyomda, nyelvi laboratórium, tantermek, szolgáltatások stb.) A skóciai helyzet annyiban tér el az Egyesült Királyság angol részétől, hogy ott a helyi oktatási hatóságok anyagi támogatása nagyobb arányú, mint a szűken értelmezett Angliában.
   Szellemi erőforrásaiknál, hagyományaiknál fogva az Extra-Mural Tanszékek társadalmi tekintélye Angliában nagy, és jelentős szerepet töltenek be a felnőtt tanulás barát közvélemény formálásában, az andragógia tudományának művelésében, az országos egész életen át tartó tanulás stratégiájának formálásában.

A Manchesteri Egyetem Felnőttoktatási Tanszéke

   Anglia negyvenkét egyeteme közül a manchesteri, edinburghi, nottinghami, leedsi, leicesteri, liverpooli, londoni, hulli és glasgowi foglalkozik felnőtt oktató képzéssel Felnőttoktatási (Department of Adult Education) tanszékein keresztül. A képzés posztgraduális jellegű, tehát nem érettségire épül, hanem diploma utáni képzés. A tanulmányi idő 1-3 év, a képzés jellegétől, fokozatától függően. Többféle tárgyból lehet diplomát (BA), felsőfokú diplomát (MA) és kandidátusi (Ph. D.) képesítést szerezni. A Felnőttoktatási Tanszékek kutatással is foglalkoznak. A tananyag a felnőtt pedagógiára és a vele rokon társadalomtudományokra, elsősorban a szociológiára, szociálpszichológiára épül.
   A Manchesteri Egyetem Felnőttoktatási Tanszékén Rudolph Ruddock professzor úr fogadott, és adott tájékoztatást a tanszék képzési rendjéről. A kolléga a magyar felnőttoktatás és közművelődés problematikája iránt is élénken érdeklődött. Különösen tetszéssel fogadta a ’közművelődés’ szószerinti jelentését, amelyben a cselekvés alanya és tárgya ugyanaz: self public education. Tehát a társadalom önirányított tanulása. A közvetlen, már-már baráti beszélgetés során az is szóba került, mit köszönhet a világ Magyarországnak, amikor átvette a „kocsi szekér” szállítóeszköz megoldást, amiből lett a „coatch” és annak változatai mind az öt földrészen. Kapcsolatunk továbbra is megmaradt, amelynek eredményeként Kamarást István kollégám is hasznos eszmecserét folytatott a tanszék munkatársaival.
   A Felnőttoktatási Tanszék, mely a Neveléstudományi Fakultáshoz tartozik, posztgraduális képzést nyújt felnőtt oktatók, közművelődési szakemberek, ipari szakoktatás szervezők számára. Jelenleg a tanszéknek 150 nappali és esti tagozatos hallgatója van. A tanszemélyzet 12 főállású tanárból áll, akik részben oktatással, részben kutatással foglalkoznak a szélesen értelmezett felnőttoktatás különböző területein (a felnőttoktatás története és szervezete, összehasonlító felnőttoktatás, a felnőttoktatás pszichológiája és szociológiája, ipari oktatás és képzés, közösségek fejlesztése és szervezete, a tömegközlési eszközök pedagógiai szerepe, a funkcion alapfokú oktatás fejlesztése, a levelező oktatás hatékonysága).
   A tanszék képzési rendszerének középpontjában a Felnőttoktatási Diploma tagozat áll. A tananyag felöleli a felnőttoktatás elméletének széles területét: a felnőttek tanulása, metodológia; a felnőttoktatás története és szervezete Angliában; felnőttoktatás a fejlődő országokban; az írás-olvasás oktatásának megszervezése és technikája (a hallgatók egy része a fejlődő országokból küldött ösztöndíjas), a levelező oktatás elmélete és metodológiája; a tömegközlési eszközök felhasználása, a motiváció és az érzelmi tényezők szerepe a tanulásban, összehasonlító felnőttoktatástan; a csoport szerepe a felnőttoktatásban. 
   Az oktatás az egyéni tanulásra, konzultációkra, szemináriumokra épül. Az előadások csak a főbb kérdéseket exponálják. A jelentősebb anyagrészekről az oktatók néhány oldalas vázlatot készítenek, és megadják a témára vonatkozó szakirodalmat. A tanszék alkalomszerűen látogatásokat szervez felnőttok-tatási központokba, esti intézményekbe.
   Speciális társadalompolitikai, közművelődési feladatok ellátására készít fel a Közösségfejlesztési Diploma (Diploma in Community Development), illetve az ennek megszerzéséhez szükséges stúdiumok.
   A közösségfejlesztés tulajdonképpen egy várós vagy egy lakónegyed közösségfejlesztési tervezését és gyakorlatát foglalja magában, amelynek szerves része a kerület vagy egy adott réteg 
kulturális, művelődési ellátásának fejlesztése és az érdekelt közösség bevonása a program gyakorlati kivitelezésébe. A közművelődési szerveknek különösen nagy szerepük van az olyan akciók megtervezésében és megvalósításában, amelyek az elavult városi körzetek és elmaradt társadalmi rétegek fejlesztésére irányulnak. Ilyen volt például Liverpool Vauxhall lakónegyedének fejlesztési programja, amelyben a felnőttoktatási intézmények szorosan együttműködnek az igazgatási, építési, városfejlesztési hatóságokkal. A közösségfejlesztés egy átfogó, több irányú, társadalmi, politikai, művelődési feladat, amely jól képzett művelődési szakembereket igényel. Ezt a szükségletet igyekszik kielégíteni a tanszék, amikor ilyen diplomát is ad.
   A szakcsoport tananyaga és a felkészülés módja lényegében megegyezik a Felnőttoktatási Diploma követelményeivel, azzal a különbséggel, hogy nagyobb szerepet kapnak benne a társadalompolitikai, szociológiai aspektusok (a közösségfejlesztés alapelvei és szervezete, társadalmi akciók megtervezése, a felnőttoktatás társadalmi háttere, a kommunikáció pszichológiai aspektusai, az ifjúság szociális és művelődési kérdései stb.). Ennek megfelelően a gyakorlati foglalkozások is jobban kapcsolódnak az egyes társadalmi közösségek életéhez, s a feldolgozandó szakirodalom is ilyen jellegű.
   A harmadik fajta végzettség: Felsőfokú Ipari Oktatás és Képzés Diploma (Advanced Diploma in Industrial Education and Training). Ennek birtokában szakoktatási munkakörökben lehet elhelyezkedni az iparban, kereskedelemben, közigazgatásban és a hadseregnél. A képzési idő egy év, esti hallgatóknál 2 év, hetenként két esti elfoglaltsággal. A felvételi követelmény 2 év gyakorlat, és egyetemi vagy pedagógus végzettség.
   A tananyag felöleli mindazokat a pedagógiai, szociológiai, pszichológiai, vezetéselméleti isme-reteket, amelyek szükségesek egy modern intézmény szakoktatásának megtervezéséhez, a szakoktatók felkészítéséhez. A főbb ismeretkörök a következők: az ipari szakoktatás társadalmi alapjai; iparpszichológia és szociológia; a felnőttek tanulása és oktatási módszerei; szervezéselmélet; oktatástervezés szervezés-értékelés; kutatásmódszertan és statisztika; az ipari képzés felépítése Angliában. Az oktatás célja az, hogy fejlessze a hallgatók ismereteit, döntési képességét, erősítse társadalmi kapcsolataikat, tárgyalóképességüket.
   A Felsőfokú Közművelődési Diploma (Degree of Master in Education) a kandidátusi és az egyetemi diploma közötti tudományos végzettség, amelyre a felkészülés tanszéki keretek között történik. A követelmények itt nagyobbak, a művelődési folyamatok vizsgálata szélesebb alapokról történik, s alapvető célkitűzés a jelöltek önálló kutatásra való felkészítése. A felnőttoktatás elméletének elmélyültebb tanulmányozásán kívül az ismeretanyag kiegészül a társadalomban, a közösségi életben és az iparban végbemenő változások elemzésével, különös tekintettel az urbanizációnak és a technikai fejlődésnek a különböző társadalmi rétegekre gyakorolt hatására.
   Egész napos elfoglaltsággal 1 év, munka mellett 3 év alatt lehet e diplomát megszerezni. A hallgatók kétféle módszer között választhatnak: a) vizsga és disszertáció, b) kutatás, disszertáció. A vizsga és disszertáció módszer valamivel kötöttebb; a kutatás, disszertáció módszere az irányított kutatás. Ez utóbbi felvételi követelménye azonban az, hogy a jelölt egy kutatási tervvázlatot készítsen, amellyel bizonyítja, hogy önálló kutatómunkára alkalmas. Ha a jelölt egy év alatt akarja a vizsgát letenni és disszertációját elkészíteni, munkát nem vállalhat.
   A Felsőfokú Közművelődési Diploma (M. Ed.) tanfolyamok hallgatói által készített disszertációk általában operatív kutatásokra épülnek, s a jelölt jelenlegi vagy későbbi gyakorlatának elméleti összegezését adják. A disszertációk részben esettanulmányok egy metodológiai kísérletről, részben egy ország vagy egy közösség közművelődésének helyzetét, fejlesztési lehetőségeit elemzik, pedagógiai, szociológiai megközelítéssel.
   Illusztrációképpen felsorolunk néhány disszertáció témát az elmult évben született tanulmányok közül:
      +Az egyetemek szerepe a felnőtt oktatásban Afrikában;
      +A tutorok és a Nyíl Egyetem;
      +A patronáló csoportok szerepe a nők társadalmi önmegvalósításának feltárásában;
      +Felnőttoktatási összehasonlító vizsgálat egy új lakótelep és egy tradicionálisvárosi kerület között;
      +Hallgatói elvárások és oktatói magatartások összefüggései a felnőttoktatás tanulási folyamatában;
      +Technikusképzés és mobilitás a textiliparban;
      +Felnőttoktatás Bangladeshben 1947-től;
      +Főiskolai előkészítő tanfolyamok Glamorganban 1967-1972-ig;
      +A szimuláció szerepe a navigátorképzés előkészítő tanfolyamain.
                                                                            
   A tanszék kutatás módszertani tanfolyama bevezetést nyújt a a felnőttoktatási kutatások elméleti kérdéseibe (pld. a felnőttoktatási jelenségek jellefe, a szubjektivizmus dichotómiája stb), leírja és funkcionálisan értékeli a felnőttoktatási kutatások vizsgálati módszereit (kérdőíve, struktúrált és mélyinterjúk, tartalomelemzés, életútelemzés, esettanulmányok, szerepjáték, struktúrált és struktúrálatlan megfigyelés stb.). A kutatással kapcsolatos konkrét problémákat műhelymunka megbeszéléseken vitatják meg az oktatók a hallgatókkal.
   A manchesteri Egyetem Felnőttoktatási Tanszékének tanulmányozása mind elméleti, mind módszertani vonatkozásban igen hasznosnak bizonyult, mert lehetővé tette, hogy Anglia legnagyobb és legjelentősebb felnőttoktatási központjának tevékenységéről az eddigieknél alaposabb és teljesebb információt kapjunk.

   Felnőttoktató képzés az Edinburghi Egyetem Felnőttoktatási Tanszékén

Az Edingurghi Egyetem Felnőttoktatási Tanszéke Anglia második legnagyobb felnőttoktató-képző központja. Az intézet képzési rendjéről John Barclay igazgatóhelyettes s Nigel Grant professzor adott tájékoztatást, és ismételten volt alkalmam találkozni hallgatókkal, betekintést kaphattam a tanszék jegyzeteibe, tankönyveibe.
A tanszék hármas funkciót lát el :
a./Extra-mural tagozata útján közvetlen felnőttoktatási szolgáltatást nyújt szabadművelődési jelleggel. Az elmúlt tanévben tőbb mint 200 tanfolyamot rendeztek közel 6 ezer hallgatóval.
b /Felnőttoktatási Diploma és Felsőfokú Diploma tanfolyamain felnőttoktatókat képeznek, amely tudományos képesítés megszerzéséhez is lehetőséget nyújt. Az egyes fokozatok hallgatóinak száma közel hetven.
c./ Ellátja az edinburghi Moray House tanárképző főiskola diploma vizsgáinak szakmai felügye-letét.
   A tanszék tizennégy tanára közül heten foglalkoznak felnőttoktató képzéssel, A tanulmányi idő a diploma tanfolyamon egy év, a felsőfokú diploma tanfolyamon még két év. Az esti hallgatóknak, akik munka mellett tanulnak és hetenként csak egyszer vagy kétszer van előadás és szeminárium - egy évvel több a tanulmányi idő, A nappali tagozatos hallgatók egy része az Oktatásügyi Minisztériumtól és a Helyi Oktatási Hatóságoktól ösztöndíjat kap (Local Education Authotity, megfelel a megyei önkormányzatok oktatási osztályainak).
A tananyag főbb problémakörei a következők:
   a./ Bevezetés a felnőttoktatás elméletébe: a felnőttoktatás fogalma, a felnőttoktatás szervezete, a Russel jelentés értékelése (1973-as kormányzati jelentés a felnőttoktatásról), az önkéntesség értelmezése, hivatásos felnőttoktatók, multimedia rendszerek szerepe a felnőttoktatásban, szak-képzés az iparban;
   b./ Bevezetés a közösségfejlesztésbe: közösségfejlesztés és társadalomtudományok, a közösségfejlesztés, mint művelődési folyamat, a közösségfejlesztés stratégiája, közösségfejlesztési programok, a hatásértékelés módja;
   c./ Felnőttoktatás és társadalom: urbanizáció, iparosodás és a felnőttoktatás, Marx fejlődéselmélete, konfliktusok a közösségekben, faji kérdés Angliában, a közösségek részvétele az iparban, politikában, a helyi közigazgatás reformja;
   d./ A felnőttoktatás pszichológiája: a felnőttkor pszichológiai sajátosságai, az intelligencia fejlesztése és mérése, tanulás-emlékezés-felejtés, a kudarcélmény pszichológiai vonatkozásai;
   e./ Kutatási módszerek: adatgyűjtés, hipotézis, minta, elővizsgálatok, esettanulmányok, szociálpszichológiai kísérletek, a kutatás stratégiája, a téma feldolgozása, interpretálása;
   f./ Személyes kapcsolatok és csoportviselkedés: interperszonális észlelés, társadalmi szerep, csoporthatás, attitűdök befolyásolása, előítéletek kialakulása és megváltoztatása, a tekintélyelvű személyiség.
   g./ Szervezéselmélet-politika-vezetés: bevezetés a vezetéselméletbe, döntés előkészítés, országos és helyi politika tervezés, bizottsági munka, irányitás rendszerek;
   h./ Kommunikációelmélet: kommunikáció és információelmélet, a figyelem ébrentartása, az információ hitelessége; az előadás, mint a kommunikáció módszere, alternatívái; a közlő társadalmi szerepe, csoportkommunikáció, a meggyőző kommunikáció sajátosságai;
   Az előadások és szemináriumok gyakorlati foglalkozásokkal párosulnak, A programban szere-pel egy egyhetes tanfolyam az egyetem audiovizuális központjában, amelyen a hallgatók megismerkednek a legkorszerűbb technikai eszközökkel és azok használatával /nyelvoktató laboratórium, videomagnó, írásvetítő stb./ Sőt néhány hallgatónak arra is lehetősége nyílik, hogy videomagnó felvételeket készítsen a zárt láncú berendezés segítségével. Ezen kívül minden hallgató számára kötelező egy háromhetes gyakorlat Edinburgh vagy a környék valamelyik felnőttoktatási intézményében. Van még egy 5 napos, tanulmányi kirándulás, melynek célja egy országos áttekintés a különböző típusu felnőttoktatási intézmények tevékenységéről.
   A hallgatók a tanszék kutatómunkájába is bekapcsolódnak. Elsősorban, mint adatgyűjtők, feldolgozók, A legtöbb lehetőséget az operatív kutatások kínálják pld. felnőttoktatás és a helyi rádió; vitakörök a BBC "Életutak megválasztása" c :sorozatához; analfabéta tanfolyamok; fiatal elitéltek oktatása börtönökben; felnőttoktatás a Livingston New Town lakótelepen stb.
   Az év folyamán itt is négy dolgozatot kell készíteni Diploma Tagozaton, melynek témáját közösen kell kialakítani az előadóval. Az év végi disszertáció terjedelme 9.000-12.000 szó. Az év végi vizsga írásban történik. Egy elméleti és egy gyakorlati tételt keli kidolgozni. A végbizonyítványt a disszertáció, a négy zárthelyi dolgozat és az év végi írásbeli vizsga részeredményeinek összessége adja.

   Felnőttoktató képzés a leicesteri, leedsi és a hulli egyetemeken

   Mindhárom egyetemen a felnőttoktatóképzés egyetemi diplomára épülő továbbképzés keretében történik elsősorban esti tagozaton. A hulli és a leícesterí egyetemen a felnőttoktatási diploma a postgraduális pedagógus képzés része, a felnőttoktatás és a közösségnevelés az általános pedagógia mellett választható tantárgy. A képzés főképpen regionális igényeket elégít ki, és inkább gyakorlatibb irányú, mint a brit nemzetközösség országaira is kiterjedő manchesteri és edinburghi tanszék képzési tevékenysége.
   A Leicesteri Egyetem postgraduális diploma tanfolyami rendszere 1971-ben indult az egyetem pedagógusképző intézetével közösen /Lelcester School of Education/. A tanfolyamok két egységből állnak: neveléstudomány /neveléstörténet, nevelésszociológia, neveléspszichológia, statisztika, szervezési ismeretek/ és egy választható tantárgy /pld. középiskolai oktatás-, nyelvoktatás', gyógypedagógia, művészeti nevelés, tehetséges gyerekek oktatása, bevándorolt és hátrányos helyzetű gyerekek oktatása, irás-olvasás tanítása stb./. A tizenkét választható tantárgy egyike a felnőttoktatás és közösségnevelés, amelyért a Felnőttoktatási Tanszék (Department of Adult Education) a felelős.
   A kollégium két éves munka melletti tanulás. Az általános pedagógiai és a felnőttoktatási tanulmányok párhuzamosan haladnak olymódon, hogy a hét két napján van elfoglaltság délután 5-9~ig, s az egyik este a pedagógiai, a másik napon pedig a szaktárgyból van előadás és szeminárium. A 80 hallgató zöme olyan középiskolai tanár, akik mellékállásként ifjúsági és felnőtt csoportokat vezetnek.
   Az első év elméleti oktatás, főbb alkotóelemei a következők: a felnőttoktatás mikro és makro szociológiája, kis volumenű művelődés szociológiai vizsgálatok módszertana, a felnőttek tanulásának és oktatásának főbb sajátosságai stb. A művelődés  pszichológia keretében a tanulás, motiváció, személyiség, intelligencia és a kreativitás jelenségeit pszichoanalitikus módszerekkel és Piage kognitív elmélete aspektusából közelítik meg, és több vonatkozásban rámutatnak a nemek közötti különbségekre is.
   A második év lényegében gyakorlati jellegű. A hallgatók párosával egy negyedéven át helyszíni megfigyeléseket, adat gyűjtő munkát végeznek egy intézményben és tapasztalataikról diploma dolgozatot készítenek. Helyszíni munkájuk kiterjed az intézmény társadalmi környezetének tanulmányozására, munkájának sruktúrális elemzésére és annak visszahatására a gyakorlatra, megismerkednek a tárgyi és személyi adottságokkal, részt vesznek foglalkozásokon, testületi megbeszéléseken.
   Az esti tagozatos egyetemi feinőttoktató képzésnek nagy előnye, az amint ezt Mr Donald Parsons professzor, a Leicester: Egyetem Felnőttoktatási Tanszékének igazgatója elmondta, hogy a hallgatók motiváicója és aktivitása nagyobb, mint a nappali a nappali tagozatosoké és az elméletet jobban össze tudják kötni a gyakorlattal. Az Extra-Mural tagozattal való kombináció miatt azonban a felnőttoktató-képzés tanárai nagyon leterheltek, mert a szabadegyetemi kurzusokon is vezetnek egy vagy- két tanfolyamot. Más oldalról ennek előnye az, hogy közvetlen tanitási tapasztalataikat hasznosítani tudják a felnőttoktatók képzésében.
   A Leedsi Egyetem Felnőttoktatási tagozatán I. S. Mairiott professzor, a tagozat vezetője fogadott és adott tájékoztatást a tagozat felépítéséről és képzési rendjéről. A tagozat itt is az Extra-Mural /Szabad-egyetemi/ Tanszék egyik részlege. Költségvetésük 75 %-át a minisztérium, 25 %-át az egyetem biztosítja. Ezen kívül kapnak támogatás Helyi Oktatási Hatóságoktól és a Belügyminisztériumtól.
   Esti diploma tagozatuk kétéves, 28 hallgatóval. A tematika nagyvonalakban megegyezik a már korábban ismertetett Felnőttoktatási Tanszékek oktatási programjaival. Az egyes témacsoportokon belül azonban vannak eltérések, arány eltolódási, értelmezési különbségek. Néhány ilyen kiragadott anyagrész a tan- folyam témavázlatából: az aktivitás-felfedezés módszerei a csoportoktatásban, a kreatív gondolkodás jellemzői, nyelvi alakzatok és gondolkodási struktúrák, a kidolgozott és kidolgozatlan kódok szerepe a tudatfejlesztésében, kognitív folyamatok és az életkor összefüggései, konvergens és divergens gondol-kodás, képességszint-mérések, az aktiv részvétel értéke, ellenőrzés-jutalmazás-büntetés a felnőttoktatási szervezetekben, formális kapcsolatok- „huhuman relations" megközelítések, bürokratikus jelenségek a felnőttoktatási adminisztrációban stb. 
   A leedsi egyetem felnőttoktató képzésében a gyakorlat abban áll, hogy mindkét év harmadik félévét egy előre eltervezett gyakorlat /project/ kivitelezésére kel fordítani egy adott felnőttoktatási intézményben. /Ez lehet természetesen a hallgató saját intézménye is/A tervet előzetesen meg kell beszélni a csoporttal és jóvá kell hagyatni a tanfolyam vezetőjével. A gyakorlatsorozat egy produkcióját a tanár vagy az általa kijelölt szakértő a helyszínen is megszemléli és értékeli. A heti foglalkozások látogatása kötelező.
   A tanszék szakmai továbbképző tevékenysége is jelentős. Néhány napos bentlakásos és esti előadásokat, tanfolyamokat rendeznek különböző intézményekben és beosztásban dolgozó fclnőttoktatók részére /pld. felnőttoktatási intézmények, könyvtárak, szakszervezetek, Nyílt egyetem, egyházi szervezetek, börtönök stb./. A tematikát jó előre 'kinyomtatják és megküldik az érdekelt szervezeteknek, jelentkezési lappal. A részvételi díjat a küldő szerv /pld. börtönoktatók esetében a Belügyminisztérium./ vagy a hallgatók fizetik.
Néhány példa az elmúlt két évben rendezett tanfolyamaik közül:
   Művészetek a felnőttoktatásban /l nap/; 
   Felnőttoktatás és az egyház /8 előadás/; Televizió, rádió és a kisközösségek /12 előadás/; 
   Tanácsadás szerepe a felnőttoktatásban /6 előadás/; 
   Csoportmódszerek a felnőttoktatásban /l2 előadás/; 
   Piackutatás és reklám a felnőttoktatásban /3 nap/; 
   Russel jelentés /l nap/; 
   Kutatási módszerek /6 előadás/; 
   A felnőttoktatás irányításának kérdései /3 előadás/.
A Hull-i Egyetem Felnőttoktatási Felnőttoktatási Tanszékének baráti vendégszeretetét három napig élvezhettem. Itt G.Styler professzor és helyettese Muriel McCrane tanárnő fogadtak és a legmesszebb-menőkig segitettek munkámban. Különösen hasznos volt, hogy közvetlen tapasztalatokat is szerezhettem a tanszék képzési tevékenységéről: részt vettem egy szemináriumon, megtekintettem a tanszék videó-magnófelvételeit a hallgatók börtönoktatásáról, betekintést nyerhettem szakdolgozatokba. A hulli kollégák elragadtatással nyilatkoztak a magyar zeneoktatás magas színvonaláról, és élénken érdeklődtek a hazai felnőttoktatás, felépítéséről, intézményrendszeréről. (Megj.A tanárnővel baráti kapcsolat jött létre, és kölcsönös családi látogatásra került sor, levelezésünknek haláluk vetett véget. H:L- 2010).
   A tanszék együtt van az Extra-Mura tagozattal. Évenként több mint 400 tanfolyamot rendeznek 9000 hallgatóval. Érdekes eredményre jutott Styler professzor legutóbbi reprezentatív vizsgálatában a tanfo-lyamok társadalmi hátterét illetően. Adataiból levonható az a következtetés, hogy az extramurális felnőttnőttoktatási tanfolyamok elsődlegesen a háziasszonyok, értelmiségiek, pedagógusok, nyugdíjasok művelődési formája. A munkások részvétele csak 3-4- %, ami sokkal alacsonyabb az össznépességből való részesedésüknél. Ez az aránytalanság az angol felnőttoktatóknak is gondot okoz, és célkitűzéseik között a munkásság nagyobb mértékű bevonása is helyet kap. Ezt az irányzatot elsősorban a Munkáspárt (Labour Party) a szakszervezetek, a Munkásművelődési Szövetség /Workers’ Educational Aasociation/ és az egyetemek képviselik. Törvényszerű azonban, hogy a művelődési aktivitás a felnőttkorban az iskolai végzettséggel van összefüggésben.
   A Felnőttoktatási Tanszék kétfajta diploma megszerzéséhez ad felkészítést, mindkettő posztgraduális jellegű.
  Az egyik a FeInőttoktatási Diploma. Ez kétéves, esti tanfolyam, heti egy foglalkozással. A tananyag gyakorlati-módszertani irányú úgymint: felnőttoktatás és szabadidő; felnőttoktatás az iparban, városi településeken és vidéken; felnőttoktatás és a nőszervezetek; televízió és felnőttoktatás; Nyílt Egyetem; a felnőttoktatás tanulási szituációi; tananyagtervezés, az előadás, mint oktatási módszer; a beszélgetés módszere; a programozott oktatás és az oktatógépek használata stb. A tanfolyamnak 60 hallgatója van, az oktatás módszere megegyezik a többi egyetemével /előadás, szeminárium, gyakorlat/.
   A másik tanfolyam a Bachelor of Philosophy(PhD) diplomára való felkészítés. Ez-magasabb szintű, egyéves és önálló tanulásra, kutatásra épül. A hallgatók az év folyamán három dolgozatot és egy disszertációt készítenek, és a tanfolyam ehhez ad módszertani, konzultációs lehetőséget.
   A disszertációk irodalmi forrásanyagokat dolgoznak fel, amelyet kiegészítenek kisebb vizsgálatokkal. Az egyik disszertáció például - amelybe beletekinthettem, a falusi művelődés helyzetét elemezte. Statisztikai adatokkal bizonyította, hogy falun az átlagos heti bér mennyivel alacsonyabb, mint városon, amelynek az életvitelben és a szabadidő felhasználásban is következményei vannak. A hátrányos helyzet környezeti eredetű és már gyermekkorban megkezdődik. Pszichológiai tesztek eredményeit közölte, amelyek azt bizonyítják, hogy a falusi gyermekek lassabban fejlődnek, mint a városiak. Ezt a tanulmány írója arra vezette vissza, hogy a gyermek szellemi fejlődése interakciókon keresztül, megy végbe, különösen a felnőttekkel folytatott nyelvi kommunikáción útján, amely vidéken kevésbé fejlett /kidolgozatlan nyelvi kód/, mint városon. Ez a hátrányos helyzet továbbfolytatódik a felnőttkorban. A tanulmány történelmi visszatekintést is adott. A Bachelor of Philosophy hallgatói felnőttoktatási igazgatók, igazgatóhelyettesek, oktatók, akiket az ilyen téma érdekel és a magasabb képesités szakmai
előre haladásukat is segiti, tekintélyüket emeli. (Angliában az egyetemi végzettséget és képesítéseket a nevek mellett mindig feltüntetik: BA, MA, BSc, MB, ChB, DPM, Bss, D.Ph, MED stb.).
   A Felnőttoktatási Tanszék szorosan együttműködik az egyetem Audio-Vizuális Központjával. Közösen készítenek filmeket, szemléltetőanyagokat az oktatás számára, Volt alkalmain, megtekinteni azokat a videomagnó szalagokat, amelyeket különböző oktatói magatartásokról, előadási stílusokról vettek fel.
Ezeknek célja kettős. Egyrészt az előadóképzés, a produkció azonnali csoport vitája és korrekciója, másrészt szemléltető anyagként való felhasználásuk, a diplomatanfolyamok vonatkozó anyagrészeihez, a foglalkozások tartalmi, pedagógiai, metodikai, csoportpszichológiai és nyelvi elemzéséhez A módszer nagy értéke, hogy a tanulási szituáció vizuálisan is azonnal megjeleníthető, objektíven értékelhető és elraktározható. A felvételek szinte keresztmetszetét adták a legtipikusabb tanfolyamfajtáknak: előadás a monokulturális gazdálkodásról; hogyan kell a faalkatrészek összeillesztését megmagyarázni a börtönoktatás keretében; az agyagmegmunkálás lényege; az égetőkemence szerkezete; gyorsirás oktatás;| gépkocsi karbantartás; a helyes verselemzés; díszmadarak tenyésztése; méhkasok fajtái, védőruhák; beszél- a gyermekek helyes táplálkozásáról; főzési tanácsadás, omlett készítés; a plakát írás művészete.
   A tanszék oktatási módszereihez tartozik, hogy az egyéni tanulás segítésére nemcsak témavázlatot és irodalmat adnak meg, hanem alapelv gyűjteményeket, kérdéssorozatokat, időrendi táblázatokat, adatfelsorolásokat is készítenek. A hallgatók számára ajánlott módszer a cédulázás, illetve analitikus jegyzetek /analitícal notes/ készítése. Ennek lényege, hogy a hallgatók a tanulmányaik során előforduló fontosabb gondolatok, elméletek, fogalmak lényegét cédulákon rögzítik és meghatározott sorrendben csoportosítva gyűjtik.

   A pedagógusképző intézetek szerepe a felnőttoktatók képzésében                                                       

   Angliában a tankötelezettség 5 éves korban kezdődik, és 16 éves korban fejeződik be. Az elemi iskola hatosztályos, és a gyerekek 11 éves korukban mennek középiskolába. Egyes megyékben, városokban 11 korban a gyerekek képességvizsgát tesznek, és ennek eredményétől függően tanulnak tovább a megfelelő középiskolai típusban. Az elemi iskolában - a készségtárgyak kivételével - az egy osztály, egy tanár rendszer a jellemző.
   A középiskoláknak három fajtáját, lehet megkülönböztetni. Az egyre kevesebb grammar school  elméleti képzést ad, a comprehensive school-ra a gyakorlati oktatás a jellemző, a secondary modern school a kettő keveréke. A tanulók 16 éves korban alsófokú /O' level/, 18 éves korban felsőfokú /A' level/ érettségit tesznek tetszés szerinti számú tantárgyból. Az egyetemi, főiskolai felvételhez két, illetve három tárgyból szükséges felsőfokú érettségit tenni. A grammar school elsősorban az egyetemekre készít fel.
   A szakmunkásképzés intézményei a 3-5 osztályos középiskolai végzettségre épülő továbbképzési intézetek /Further Education Institute/. A szakmunkás bizonyítvány megszerzéséhez általában 3-4 év munkamelletti tanulás, esti tanfolyam, vagy teljes tantermi oktatás szükséges. A közismereti tárgyakat szabadon lehet megválasztani, és érettségit is lehet tenni belőlük A továbbképzési intézetek szorosan együttműködnek az ipari vállalatokkal és átképző tanfolyamokat .is tartanak életkori korlátozás nélkül. Több mint 600 ilyen intézmény van Angliában, szerepük a felnőttoktatásban is jelentős.
   A középszintű szakemberképzés intézményei a felsőfokú technikumok /polytechnics/, 'Ez az intézménykomplexum különböző hosszabb-rövidebb egész napos, esti és szendvics tanfolyamokat foglal magába az ipar, az üzleti élet, a szolgáltatás, a szabadidő maghatározott területein. Egyes szakokon tudományos képesítés megszerzéséhez is lehetőséget nyújt; tehát felfelé éppen úgy nyitottak, mint a szakmunkásképző intézetek. Ebben a szervezeti formában új intézmények, számuk meghaladja a harmincat. A művelődési intézmények tanárai számára is rendeznek tanfolyamokat /pld. gépkocsi karbantartó, fa- és fémmegmunkáló stb tanfolyamvezetők számára./.
   A pedagógusképző intézetek /College of Education/ három évfolyamosak, illetve a negyedik évben egyetemi pedagógiai végzettséget /Bachelor of Education/ és szaktanári képesítést lehet-szerezni. Ilyen pedagógiai főiskolai végzettséggel elemi iskolában és a középiskola alsóbb osztályaiban lehet elhelyezkedni. Aki egyetemi diplomával rendelkezik és tanítani akar, még egy l éves tanfolyamot kell elvégeznie valamelyik egyetem pedagógiai tanszékén vagy egy tanárképző kollégiumban. Ez a képesítés középiskolai tanári állás betöltésére jogosít. Hasonlóan l év szükséges a művészeti diploma után is, hogy valaki taníthasson. Valamennyi pedagógusképző intézet – szám szerint 160 - szorosan együttműködik a huszonnyolc egyetemi pedagógiai tanszékkel /vizsgáztatás, diplomadolgozatok stb./.
   Nagy Britanniában az egyetemi hallgatók száma 1972/73-ban 240 ezer volt, ebből 40 ezer az Open University hallgatója. Valamennyi egyetem egyben kutatási központ is. A tanulmányi idő háromtól-hat évig terjed a szaktól függően, amely után a végzett hallgató megkapja a diplomát (Bachelor of Arts vagy Science/, kitüntetéssel /honours/ vagy anélkül. A felsőfokú /Master/ és a doktori diplomához egy l illetve 2-3 év szükséges, Az aspiránsok a tanszék kutatómunkájában is részt vesznek. Az előirt főtantárgyon kivül sok a választható kollégium. Az utóbbi években nagymértékben megnövekedett az érdeklődés az audio-vizuálís oktatás iránt. A felsőoktatási intézmények háromnegyed része rendelkezik jól felszerelt audiovizuális központtal, beleértve a zártláncú televíziót is. A posztgraduális képzésre az irányított, egyéni tanulás a jellemző. A Nyílt Egyetemen kívül csak a londoni egyetemnek van levelező tagozata. Esti tagozat azonban a legtöbb humán tanszéken van. Ez munka melletti képzést nyújt, általában heti egy esti elfoglaltsággal.
   A következőkben az ifjúsági és közösségi munkás , illetve felnőttoktatképzés rendszerét ismertetjük a pedagógusképző intézetekben. Nagy Britániában az alábbi intézmények adnak középszintű diplomát hivatásos ifjúsági és közösségi munkások részére:

   l/ Londoni Egyetem, Goldsmiths Kollégium, Community
      and Youth Work Department;
   2/ Manchesteri Poiytechnikum, Faculty of Comniünity Studies;
   3/ Liverpooli Egyetem, Institute of Extension Studies; 
   4/ Westhill College of Education, Birmingnam;
   5/ City of Leicester College of Educatíon; 
   6/ Y. M. C. A. National College London; 
   7/ Manchesteri Egyetem ifjuságkutató központja /Centre for Youth Studies and Research/;
   8/ University College of Swansea, Department of Education;
   9/ Jordán hiil College of Education, Glasgow;
   10/ Moray House College of Education, Edinburgh;
   11/Boltoni Technikai Tanárképző Főiskola.
   Ezenkívül a hároméves  pedagógusképzés részeként a 160 tanárképző főiskola közül 47-ben oktatnak ifjúsági és közösségi ismereteket. Utam során a /1/ leicesteri és az /2/edinburghi főiskolán, valamint a /3/ boltoní szaktanárképző intézetben tettem látogatást.
   A leicesteri tanárképző főiskola. A leicester külvárosában lévő tanárképző főiskola új intézmény, a diákszállók is modernek, jól felszereltek. A Közösségi és Ifjúsági Munka Tanszéke Anglia legnagyobb ilyen intézménye, igazgatója Peter H. Duke. Benne régi ismerőst üdvözölhettem, mert magyarországi látogatása alkalmával már négy évvel ezelőtt találkoztunk. Minden évben negyven, legalább öt tárgyból alapfokú érettségit tett, 23 évnél nem fiatalabb hallgatót vesznek fel, akik a két év elvégzése után ifjúsági klubvezetők, ifjúságsági központ igazgatók, iskolai ifjúsági tanárok, játékvezetők, szabadtéri park igazgatók lesznek. A jelöltektől bizonyos szakmai gyakorlatot is megkövetelnek.
   Az első évben az egyik főtantárgy az un. /1/ alaptanfolyam. :Főbb fejezetei a következők:
Szociológia: a társadalom, a társadalom szerkezete, kultúra, szerep, intézmények, bevezetés az angol társadalomba /család, művelődés, az urbanizáció és az iparosodás folyamata, faji kérdés, a deviáns magatartások szociális háttere/;
Pszichológia: a fejlődéslélektan főbb irányai, a szocializáció folyamata, a pszichológiai gondolkodás főbb iskolái;
Történelem: a társadalom fejlődésének főbb szakaszai, az ipari Anglia kialakulása;
Közigazgatás: a közigazgatás célja, szervezetrendszere, közoktatás, a szociális ellátás fejlődés;
Filozófia: célja az analitikus és logikai gondolkodás fejlesztése, az ember szerepe a világban.
   A tananyag főrészét az un./2/ szakmai ismeretek alkotják. Lényegesebb elemei a következők:
a./ Szakmai alapismeretek: az oktatási és szociális szervezetek felépítése, a szociális munka társadalomfilozófiai alapjai, az emberi igények természete, stb.
b./ Szakmai készségek. Az első évben a hallgatók három területen végeznek gyakorlatot, a második évben pedig egy tevékenységfajtára koncentrálnak. A főbb metodikai ismeretek az alábbiak:
Tanácsadás. A beleélés /empátia/ kiegyensúlyozottság /self-congruence/, a nem befolyásoló melegség, a kliens központúság megértetése és gyakorlása. A hallgatók esettanulmányokat készítenek és szerepjáték feladatokat hajtanak végre. A gyakorlatok egyéni és csoportos pszihoterepatikus elemeket is tartalmazna
Csoportmunka. A csoportfolyamatok megértése, az egyén viszonya a csoporthoz és ennek hatása az egyénre, a felnőttoktató szerepe a csoportban, a meggyőződés követelménye, a felnőttoktató viszonya a csoporthoz, a szervezethez, a társadalomhoz; .elvek és etikai normák bevezetése. 
                    A hallgatók tanári felügyelet mellett gyakorlatokat végeznek, az első éves hallgatók a másodéves hallgatók mellé vannak beosztva.
Közösségi munka. Ez a fajta tevékenység abból indul ki, hogy az emberek részt akarnak venni a lakóterületüket érintő döntésekben a különböző társadalmi szervezeteken keresztül. A hallgatók megfigyelési feladatokat kapnak, interjúkat készítenek, fejlesztési terveket állítanak össze.
Kutatásmódszertani tanfolyam: Célja a stúdiumnak az, hogy meggtanitsa a hallgatókat az őket körülvevő szociális környezet vizsgálatára. A második évben egy kisebb felmérést is csinálnak.

   A bevezető tanulmányok és a szakmai ismeretek elsajátításán kivül a hallgatók kreatív gyakorlatokat is végeznek, önmaguk fejlesztésére és a gyakorlatban történő hasznosítás céljára. Minden évben kilenc alkalommal három-három órás összejövetelt tartanak, amelyen bemutatják produkciójukat. Ez lehet művészi torna, zene, énekszám, vers, novella, rajz, képzőművészeti alkotás, jelenet, film, stb. Ehhez a munkához a hallgatók szakember segítségét is kérhetik, és igénybe vehetik a főiskola felszerelését.
   Az oktatás tutor módszerrel történik. Mindegyik hallgatónak van egy tutora, aki felelős az előmeneteléért, aki rendszeresen konzultál a hallgatóval. A tanszemélyzet és a külső szakemberek előadásait a hallgatók szemináriumokon dolgozzák fel. A gyakorlati munka kiemelkedően fontos része az oktatásnak, mivel a hallgatók maguk is gyakorlati szék-emberek lesznek.
   Az első félévben a hallgatók tíz héten át, hetenként egyszer egy viszonylag stabil gyermek, ifjúsági vagy felnőttcsoportot kísérnek figyelemmel. Célja a látogatásoknak az, hogy élesítsék megfigyelőképességüket és felfedezzék a csoportvezető tudatosan vállalt szerepét a csoportban. A második félévben a hallgatók hathetet töltenek el egy intézményben. Célja ennek a gyakorlatnak az, hogy megismerjék az intézmény jellegét, koncepcióját, munkamódszerét, kapcsolatát azokkal a csoportokkal, amelyek ellátására hivatottak, és felismerjék korlátait, eredményeit. A második félév elején a hallgatók önálló gyakorlatokat hajtanak végre. Pl. tanácsadó szolgálatot tartanak, csoportot vezetnek. Ezután ugyanabban az intézmény-ben vagy más helyen a hallgató 10 héten át felelős munkatársként tevőlegesen is résztvesz a csoportok irányításában. Ennek a zárószakasznak a célja, hogy egységbe foglalja az addig tanult elméleti és gyakorlati ismereteket és önálló döntésre is képessé tegye őket. A gyakorlat idején a hallgatók az intézményi gyakorlatvezetőknek vannak alárendelve, s munkájukról írásbeli beszámolót készítenek.
A két év folyamán összesen öt írásbeli dolgozatot keli inteni a gyakorlati munkabeszámolón kivül. A vég-bizonyítványt a vizsgabizottság a hallgatók összteljesítményének figyelembe vételével állapitja meg. A tanszék összesen nyolc tanárból áll.

   Ifjúsági vezető és közösségi szakemberképzés az edinburghi Moray House Pedagógiai Főiskolán
   A főiskola Közösségi Tanulmányok Tanszékén (School of Community Studies) J. Callan Anderson, Philip, J Fanner és Jain Morrison tanárok fogadtak.
   Itt a tanulmányi idő három év és az ifjúsági és a közösségi szakemberükkel együtt szociális munkásokat is képeznek. A.kétfajta tagozat a harmadik évben kett válik. A hosszan tartó gyakorlat és a hetenkénti intézménylátogatás itt is sok, sőt a nyári szünetben hathetet kell eltölteni egy intézményben. A tananyag: szociológia, közgazdaságtan, közösségismeretek, konmunikáció elmélet /szocio-dráma, pantomim, szerepjáték stb./, pszichológia, stb.
   Az oktatás jellegének és módszereinek érzékeltetésére vázlatosan ismertetjük a "Hogyan dolgozzunk a csoportokkal" c. tanfolyam néhány munkafázisát.
   l./ Megfigyeléseket kell végezni az egyén magatartásáról egy csoportban a következő szempontok szerint:
       a./ Írjunk le néhány olyan dolgot, amellyel az egyén elősegítette a csoport munkáját!
       b./ Mivel akadályozta a megfigyelt személy a csoport munkáját? 
       c./ Két~három mondattal írd le mit csinált a csoporttag a megfigyelés idején!
       d./ Enlits meg néhány olyan esetet, amikor a megfigyelt személy vezető szerepet vitt a csoportban, vagy erre kísérletet tett.
   2./ Hat csoporttag megfigyelése a következő szempontok szerint:
       a./ Kifejezésre juttatták-e személyiségüket?; 
       b/ A közös feladattal kapcsolatos képességük;
       c./ Részvételük a feladat megoldásban;
       d./ Vezetők voltak-e vagy vezetettek?;
       e./ Környezeti tényezők stb.;
3./ Bales-féle megfigyelési kategóriák módosított alkalmazása az egyénnek a csoportban tanúsított megfigyeléséhez két perces időegységekben:
       a./ Szolidaritás /másokat segit/;
       b./ feszültséget old /tréfál, megelégedettséget mutat;/; 
       c./ beleegyezik /passzív-elfogadás, engedékenység, megértés/;
       d./ javasol /önállóságot fejez ki/; 
       e./ véleményt nyilvánít /értékei, óhajt fejez ki/; 
       f./ befolyásol,/tisztáz, megerősít/
       g/ tájékoztatást vár;
       h/ véleményt kér;
       i/ javaslatra vár;
       j./ ellentmond;
       k./ fokozza a -feszültséget /sérteget/;
       l./ lázit, durva, támadó.
   Ugyanebben a csoportban telerecordingra felvett csoportszituációkat is elemeznek a hallgatók/Pld.: fehér utas és néger buszvezető konfliktusa, mimika és gesztusok a csoportban, nem sikerült az esti tanfolyamon a dolgozat stb./. Vitakérdések:
       a./ a konfliktus;
       b./ vélemény a szituációról;
       c./ a helyes megoldás.
   A célja ezeknek a csoportgyakorlatoknak az, hogy a hallgatók helyesen tudják alkalmazni a csoportpszichológia felismeréseket a felnőttoktatási intézmények és közösségi központok ifjúsági és felnőtt-csoportjainak gyakorlatában. A közösségi és ifjúsági szakra a felvétel alsó korhatára év 18 év, de előnybe részesítik azokat a pályázókat, akik már néhány éves gyakorlattal rendelkeznek, A megkövetelt iskolai végzettség: 5 tárgyból alapfokú érettségi és 2 tárgyból záró érettségi. Az egyetemi végzettséggel és kellő gyakorlattal rendelkező jelöltek két, illetve, egy év alatt is diplomát kaphatnak.
   Az edinburghi Moray House Pedagógiai Főiskola Közösségi Munka Tanszéke továbbképzési feladatokat is ellát. A tanfolyamokat a Helyi Oktatási Hatóságokkal (Local Education Authority, am. Megyei Tanácsok Művelődési Osztályai) közösen szervezik, a költségeket a Helyi Oktatási Hatóságok fizetik. A tanfolyamok általában két-három -hónaposak olymódon, hogy kéthetenként van foglalkozás délutántól estig és a tanfolyamot egy kétnapos bentlakásos összejövetel zárja le szombaton és vasárnap.
   Alkalmazott módszerek: előadás, szeminárium, filmvetítés, tanácsadás, gyakorlati beszámolók. A tanfolyamokat Edinburghban és a három körzeti központban tartják alap- és haladó fokon. Néhány példa az 1975-ben szervezendő tanfolyamok tematikái közül:
   l./ Mai kultúra, szubkultúra, tömegkommunikáció, szegénység és hátrányos helyzet, káros szenvedélyek;
   2./ Játéktervek 8-12 éves korú gyerekek számára (gyermekpszichológia, papir és agyaggyakorlatok,
      játékvezetés stb.). 
  3./ Csoportvezetés stb.
   Boltoni Technikai Tanárképző Főiskola. Különleges helyet foglal el az angol pedagógus- és felnőtt-oktató képzés rendszerében a Bo1tonil Technaikai Tanárképző Főiskola.
   Az utóbbi években sok új technikum, kereskedelmi, művészeti iskola épült Angliában, melyet össze-foglalóan továbbképzési intézeteknek (further education college) neveznek, A nappali és levelező hallgatók száma a több mint 600 továbbképzési intézetben jelentősen megnövekedett és az üzemek egyre inkább elengedik tarfolyamra a fiatal munkásokat. Ennek megfelelően évről-évre több száz új oktatóra, pedagógusra van szükség, akiknek megfelelő elméleti és gyakorlati képzettséggel kell rendelkezniük, de hiánosak felnőttoktatási módszertani ismereteik A Boltoni Tanárképző Főiskolán ezeknek a tanároknak kiképzése történik.
   Az iskolában tehát ipari, kereskedelmi, szolgáltatási és egészségügyi szakoktatókat, tanfolyamvezetőket, tanárokat képeznek, hogy hatékonyabban lássák el oktatói feladataikat.  A hallgatók zöme üzemből jön és üzemmérnöki,: technikusi végzettséggel rendelkezik, kisebb részük már tanár, de nincs meg a szaktanári képesítésük. Itt azt tanulják meg, hogyan kell tanítani. A tanfolyamok egyévesek, kétéves „szendvics” tanfolyamok, illetve hároméves egyetemi diplomára előkészítő kurzusok, Tantárgyak: neveléselmélet, neveléstörténet, oktatáslélektan, módszertan, audiovizuális eszközök használata, összehasonlító pedagógia, az ipari oktatás története, a szakoktatás elmélete, felnőttoktatás, iskolaszociológia stb.
   A modern, jól felszerelt intézmény a város középpontjához közel helyezkedik el. Az 500-fős befogadóképességű épületkomplexumban vannak laboratóriumok, minta műhelyek, egy 30 ezer kötetes könyvtár, s speciális helyiségek ápolónők és beteglátogatók oktatására. A kollégium anyagközpontja rendelkezik egy jól felszerelt televízió stúdióval, többcsatornás elosztó rendszerrel, videomagnókkal, egy önirányítós oktatógéppel, nyelvi laboratóriummal.
   A főiskolának kiterjedt nemzetközi kapcsolatai vannak. A hatvan személyes tanári kar kétharmada már hosszabb-rövidebb időt töltött Afrikában, a Közel-Keleten, Ázsiában, Latin-Amerikában, ahol a szakoktató képzéshez nyújtottak segítséget. A hallgatók jelentős része külföldi ösztöndíjas, főleg a Brit Nemzetközösség országaiból. Az ösztöndíjasok ügyét egy külön osztály intézi. A külföldi hallgatók a főiskola 150 személyes kollégiumában laknak, egyágyas szobákban. A kollégiumi nevelő tanárok különórák keretében is foglalkoznak a diákokkal.
   A főiskola tanácsadó és információs szolgálata is kiterjedt. Hosszabb-rövidebb konferenciákat, tanfolyamokat rendeznek a legkülönfélébb témákból. /Pld.: zártláncú televízió alkalmazása az oktatásban, a programozott oktatás, audiovizuális eszközök az oktatásban, bevezetés a komputerprogramozásba, elektronikus adatfeldolgozás titkárnőképző tanfolyami oktatók számára, a pedagógiai dráma, az értékelés művészete, a fodrászteljesítmény objektív értékelése stb./
   Figyelmet érdemlő az intézmény tanulmányi anyagközpontja /leárning resources unit/. A részleg a következő egységeket foglalja magába: anyagtár /plakátok, kartonok, diapozitívek, diafilmek, filmek, önmagába visszatérő azaz loop-filmek, magnetofonszalagok, telerekording anyagok stb./, könyvtár, tanácsadó szolgálat. Az anyagközpont egységes ETO és alfabetikus-tematikus katalógusában minden oktatóanyag fel van véve, tekintet nélkül annak jellegére. Így például, ha egy tanár a fogaskerék oktatáshoz akar anyagot gyűjteni, nemcsak az ezzel kapcsolatos cikkre, tanulmányra talál utalást, hanem a témára vonatkozó valamennyi szemléltetőeszközre, anyagra is/pld. egyperces végtelen filmek, makettek stb./. 
   A tanár és oktató hallgatók gyakorlati munkájának értékelése kiterjed az ismeret és készségfejlesztő foglalkozások minden típusára, az ismeret és készségfejlesztés minden didaktikai és módszertani vonatkozására, amelynek során a hallgatók elsajátítják az elmélet gyakorlati alkalmazását (pld. a témaválasztás megfelelő volt-e, a magyarázat felépítése, okfejtése, alkalmas volt-e az érdeklődés felkeltésére és ébrentartására, milyen volt a tartalom szóbeli megjelenítésének stílusa, nyelvezete,stb.) 

   Az iskolán kívüli tanfolyamok, szakkörök vezetőinek képzése, továbbképzése

   Az esti tanfolyamok, szakkörök vezetői általában nem szakemberek abban az értelemben, hogy van egy főállásuk, pedagógusok, mérnökök, közgazdászok, gépkocsivezetők stb. s ezt a tevékenységüket mellékállásban, rendszerint szabadidőben, végzik. Ezért bizonyosfajta felkészítésük, képzésük a felnőttoktatás, közművelődés alapelveiről, módszertani követelményeiről feltétlenül szükséges. Angliában részfoglalkozású /part time tutor/ felnőttoktatók képzése, szervezett és fejlett. Ezt a feladatot elsősorban a Helyi Oktatási Hatóságok látják el, együttműködve a főiskolákkal, egyetemekkel. Erre vonatkozó tapasztalataimat elsősorban a Leicester és a Cambridge megyei Helyi Oktatási Hatóságoknál és továbbképzési központokban szereztem.
   Leicester megyében az 1500 tanfolyamon 1383 felnőttoktató tanit. Ennek fele pedagógus, a többi szakoktató.  Azonban még a tanárok felkészültsége felől sem lehetünk nyugodtak, mint ahogy ezt Alan Bryan,a Helyi Oktatási Hatóság felnőttoktatási felügyelője kifejtette (megj. ld korábbi megjegyzést, H.L. 2010), - mert a délelőtti tanításról nehezen tudnak átállni a felnőttekkel való rugalmasabb, informálisabb foglalkozási módszerekre.  A vita azon van, hogy szakmódszertani képzést adjanak-e /pld. a jóga oktatás módszertanát/, vagy az oktatók magatartásán, viselkedésén próbáljanak változtatni. Hajlanak az utóbbi felé. Továbbképzési rendszerük egy kezdő és egy haladó tagozatból áll.
   A kezdő tagozatba elsősorban azokat a mérnököket, szakácsokat stb. vonják be, akik még nem vezettek tanfolyamot, de. ez szándékukban áll. Itt kell megjegyeznünk, hogy az oktatók díjazása mozgó bérskála szerint történik, amely lehetővé teszi a teljesítmény szerinti díjazást. A kezdő tanfolyamok érdekessége, hogy a hallgató időközben megkezdi a tanfolyami oktatását, és így azonnal alkalmazni tudja a tanfolyamon tanultakat és tapasztalatairól be is beszámolhat. A tanfolyamok indító gondolatai a következők: az ismeret, mint információ; az oktatás, mint kommunikációs szituáció; mit kell tudnunk a hallgatóról; az emberi igények természetéről és kielégítésük módjáról; hogyan valósítható ez meg egy felnőttoktatási szitu-ációban; a tanfolyam és a foglalkozások megtervezése; a tanulók tapasztalatainak különbözősége, a rájuk való építkezés; a felnőttoktatás segédeszközei; értékelés-hatáselemzés; az első foglalkozás, személyes kapcsolat a tanulóval; a fenntartó intézmény felelőssége, stb.
   A második szakaszban a hallgatók egymás tanfolyamatait látogatják, és ismerkednek egymás módszereivel, problémáival. Esetenként a tanfolyamvezető is részt vesz a foglalkozásokon és közösen értékelik a munkát. E módszer céja a tapsztalatcsere és az elmélet alkalmazása a gyakorlatban, tanfolyam tipusok szerint A harmadik szakaszban a felnőttoktató már teljesen önállóan dolgozik a fenntartó intézmény vezetőjének irányításával. A megyében összesen hat helyen indítottak ilyen alapfokú tanfolyamot, egy-egy sorozat 20 foglalkozásból áll.
•A haladó tanfolyamokba a már hosszabb-rövidebb ideje 
oktató tanárokat vonják be. A tananyag a következő; motivációk és elvárások; az oktatás, mint kommunikációs folyamat; a kétoldalú kommunikáció; az értékelés problémája; a felnőttokatóval szemben támasztott szociális és etikai követelmények; az oktató előtt álló alternatívák és döntések; az igények hierarchiája; az első foglalkozás pedagógiai és morális jelentősége; célok és normatívák; az oktatási folyamat modellje; a csoportaktivitás megszervezése; a tanulási aktivitás inspirálása; stb. A tanfolyamokon az előadás, beszélgetés, csoportmunka, bemutatás, esettanulmány módszereit alkalmazzák, a hallgatókkal időnként kérdőíveket töltetnek ki, s dolgozatokat iratnak.
   A hallgatók 20 óra gyakorlatot végeznek saját tanfolyamukon. Ez azt jelenti, hogy néhány foglalkozásról elemző tanulmányt kell készíteniük. Ami az időbeosztást illeti, hétvégeken van foglalkozás és két alkalommal van egy háromnapos bentlakásos. tanfolyam. Aki ezt az egyéves képzési formát elvégezte, bizonyítványt kap, melyet az oktatók alkalmazásánál figyelembe vesznek.
   Leicesteri Felsőfokú politechnikum. A Helyi Oktatási Hatóságon kívül a Leicesteri Politechnikum (Felsőfokú Technikum) Társadalomtudományi Tanszéke is foglalkozik felnőttoktatók továbbképzésével. Itt olyan padagógus képesítéssel nem rendelkező műszaki szakembereket oktatnak, akik a továbbképző intézetek keretében vezetnek valamilyen tanfolyamot. Ez a képzési forma is egyéves, heti egy foglalkozássál Bizonyítványt azok kapnak, akiknek oktatási gyakorlata megfelelő, egész évben kitartóan dolgoztak, és három órás zárthelyi dolgozatuk elfogadható.
   Szakmódszertani tanácskozások. A szakkörvezetők továbbképzésének másik módja a szakmódszertani felkészítés. Leícester megyében ez is jól megszervezett, sokan vesznek benne részt.. Tulajdonképpen olyan szakmai összejövetelek sorozata, amelyeken egy-egy tanfolyam típus vezetésének ujabb eredményeit, módszereit beszélik meg Így rendszeresen találkoznak az ifjúsági klubvezetők, a nyelvtanárok, tornatanárok, s eligazítást kapnak a pónitura vezetők, az önkéntes analfabétaoktatók stb, Leicester megyében például - az egyetemmel együttműködve - egy 1 éves tanfolyamot rendeztek a nyelvtanárok részére, egybekötve egy franciaországi és németországi tanulmányi látogatással.
   Loughboroughi Művészeti Főiskola. Érdekes tapasztalatokat szereztem múvészeti oktatók képzéséről, továbbképzéséről a Loughborughi Művészeti Főiskolán.
   A főiskola - együttműködve a Nottinghami Egyetem Felnőttoktatási Tanszékével - ruhatervezői, textilipari. iparművészeti oktatókat képez a felnőttoktatási tanfolyamok számára. A hallgatók itt stúdió- gyakorlatokat végeznek, megtanulnak tervezni, fejlesztik rajzkészségüket, kézügyességüket. Az egyéves u.n, szendvics tanfolyam az alapfokú művészképzés és szakoktatóképzés keveréke. A művészeti oktató Mr Gamble, az elméleti tárgyakat pedig Mr Chadwick tanár tanitja a Nottinghami Egyetem Felnőttoktatási Tanszékének tanára
   A hallgatók három hetet töltenek a főiskolán, három hetet otthon, A tanév mágusban kezdődik és a következő év áprilisában fejeződik be. Az első három hónapban a hallgatók elsajátítják a tervezés és anyagmegmunkálás alapfolyamatait és otthon meghatározott gyakorlatokat végeznek. Például elkészítenek egy ruhát, és befejezik a bentlakásos tanfolyam idején az elkezdett munkát. A második harmadban több önálló munkadarabot kell megtervezni és elkészíteni különböző anyagokból: babák, hímzések, ruhák stb, A harmadik harmadban lényegében ez ismétlődik meg magasabb szinten, de a tananyag kiegészül felnőttoktatás elmélettel és a gyakorló idő alatt tanfolyamot is vezetnek a hallgatók.
  A tanfolyam célja, hogy olyan iparművészeti oktatókat képezzenek, akik szakitani tudnak a hagyományos, konvencionális formákkal, és úttörői lesznek a felnőttoktatási tanfolyamokon a modern, új ízlés irányzatoknak. Erről, tanúskodtak a hallgatók által készített nonfiguratív ábrák, rajzok, dekoratív elképzelések. A tanfolyamnak bárki tagja lehet, aki tehetséget érez a ruhatervezés, lakás művészet iránt és kedvtelésből vagy anyagi érdekből ilyen tanfolyamot akar vezetni.
   Az ország minden részéből érkezett hallgatók, valamennyien nők, a háromhetes bentlakásos időszakokban kollégiumban laknak. A főiskola a tanfolyam céljára egy .jól felszerelt stúdióval rendelkezik, amely alkalmas a textilmunka valamennyi válfajának gyakorlására. Itt a hallgatók hat órát dolgoznak egy nap, s ezen kívül van még kétszer két óra elméleti foglalkozás egy héten. A felnőttoktatási tárgyakat Mr Chadwick tanár tanítja. Részt vettem egy ilyen szemináriumon, ahol a hallgatók azt a feladatot kapták, hogy határozzák meg a felnőttoktatás fogalmát. Az előadó a zümmögő csoport /buzzsession/ módszert alkalmazta, amely abból állt, hogy négyes csoportokba osztotta a hallgatóságot és húsz percet adott a kérdés megválaszolására. Az idő lejárta után minden csoport felolvasta a meghatározásokat, és azt közösen megvitatták.
  Az egyéves tanfolyamon kívül, amely országos jellegű, a főiskola és a nottinghami egyetem rövidebb tanfolyamokat is szervez a megyei díszítőművészeti szakkörvezetők részére. A szervezésben szorosan együttműködik a Helyi Oktatási Hatósággal és igénybe veszi a Két Dimenziós Tervezési, a Vizuális, Kommunikációs, a Textiltervezői és a Divattervezői Tanszékék művészeti és szakmai segítségét. Tapasztalataim szerint a loughboroughi művészeti főiskola szakkörvezetői tagozata a művészeti oktatók képzésének egy igényes, jól megalapozott formája.
   Burwell House. Több megye Helyi Oktatási Hatósága rendelkezik Angliában továbbképzési házzal hosszabb-rövidebb bentlakásos tanfolyamok céljára. Egy ilyenbe látogattam el Cambridge megye Burwell községébe, az u.n. Burwell Housba. Az intézményben Miss C. M. Littler vezetőhelyettes fogadott és ismertette a továbbképzési ház tevékenységét.
   A Burwell House kb. 20 kilométerre a megyeszékhelytől egy kis faluban, Burwellben van, egy szépen felújított patinás épületben, barátságos, kellemes környezetben. A földszinten van az előadóterem, az ebédlő, a könyvtár és a klubszoba. Külön épületben, a szép kertben van a művészeti stúdió, a barkács műhely, és egy zárt láncú televizióval is ellátott audiovizuális stúdió. A hálószobák kétágyasok külön fürdőszobával, s vannak egyágyas tanári és vendégszobák. A ház összbefogadó képessége 50 fő. Felszerelése a zártláncú televízión kívül egy 30 személyes autóbusz, amelyet a soros tanfolyam jogosítvánnyal rendelkező vezetője vagy hallgatója vezethet. Ezen kívül a ház rendelkezik egy Bell-Howell 16 mm-es hangos és egy Buning Super 8 mm-es néma vetítőgéppel, két 35 mm-es diavetítővel, egy írásvetítővel, három magnetofonnal, lemezjátszóval stb.
   Az egész évben működő továbbképzési házat a Helyi Oktatási Hatóságon kívül más szervek is igénybe vehetik tanfolyamok céljára. A tanfolyamok lebonyolításáért mindig a rendező szarv a felelős. Az intézmény apparátusa - a technikai személyzeten kívül -az igazgatóból az igazgatóhelyettesből és a Helyi Oktatási Hatóság felelőséből áll. Az oktatási tanév szeptemberben kezdődik, s a megrendeléseket március l-ig kell benyújtani.
   A továbbképzési, házban rendezendő tanfolyamtípusok a következők?
   l./ Továbbképző tanfolyamok szakkörvezetők, művészeti csoportvezetők részére; 
   2./ Ifjúsági klubvezetőképző képző tanfolyamok /Pld. Milyenek a mai fiatalok? Fiatalok és a törvény; műhelymunkák; szabadtéri játékok stb./;
   3./ Pedagógus konferenciák /pld. zenetanárok, rajztanárok részére stb./;
   4./ Vállalatok és társadalmi szervezetek tanfolyamai /pld. postai száktanfolyam, a Német Ifjúsági Szövetség látogatása stb/;
   5./ Iskolai tanfolyamok /helytörténeti csoportok, intenzív nyelvi táborok, vezetőképzés/;
   6./ Nyílt: tanfolyamok. Ezeket a ház saját maga kezdeményezi, különböző érdeklődésű csoportok számára, újsághirdetés utján. A tanf olyamo 2~3 naposak /pld. francia, német nyelvi tábor; nyári művészeti iskolai hogyan; foglalkozzunk a szellemi fogyatékos gyerekekkel? Csináljunk egy musicalt? ifjúsági klubok week-endjei stb./;
   7./ Itt tartja minden év augusztusában egyhetes korrepetítor tanfolyamát a Burwell Bash, az amatőr zenészek egyesülete mind hangszeres, mind amatőr együtteseknek.
   Ottlétem idején egy kétnapos elsősegély nyújtási tanfolyam volt felnőttoktatási központok munkatársai részére. Képzés  célja az volt, hogy kiképezzenek a felnőttoktatást intézményekben olyan munkatársakat, akik adandó esetben, a sérülteket elsősegélyben tudják részesíteni /pld. sportfogla'lkozások, műhely-munkák során történt balesetek./ A foglalkozásokat erre az alkalomra felkért orvosok vezették. A tanfolyam költségeit a Helyi Oktatási Hatóság fedezte.
   
   A Russel jelentés a felnőttoktató képzésről 

   Az 1960-as évek végén, az 1970-es éves elején az Oktatási minisztérium felkérésére egy széles körű bizottság négy éven át vizsgálta az angliai felnőttoktatás helyzetét. A bizottság elnöke a nagy tekintélyű Sir Lionel Russel (1904-1983) volt, a brit alsóház tagja. A vizsgálat eredményeiről és a tennivalókról jelent meg az úgynevezett „Russel Report”, mely igyekezett feltárni a felnőttoktatással szemben támasztott társadalmi igényeket, mélyrehatóan elemezte a felnőttoktatás társadalomban betöltött szerepét és útmutatást adótt a jövő fejlesztésére (Russel Report on Adult Education in England and Wales. Department of Education, London, 1973. 323 p.)
   Az felnőttoktató képzéssel foglalkozó beszámolónkat a Russel jelentés errevonatkozó rövid össze-foglójával zárjuk. 
   Tagadhatatlan, hogy a felnőttoktató képzés – állapítja meg a jelentés - az utóbbi időkben sokat fejlődött, mégis a képzés szűk ható körű, és bizonyos tekintetben kisérleti szakaszban van. Ez összefüggésben van azzal, hogy a felnőttoktatási intézményekben nincsenek olyan meghatározott képesítési követelmények, mint az iskolákban. Az oktatóképzés kiterjesztése és színvonalának emelése érdekében - az eddigi képzési rendszer fenntartása mellett - szükségesnek látszik közvetlenül az egyetemi diploma megszerzése utáni felnőttoktató képzés bevezetése, hasonlóan a pedagógusképzéshez.
   Az elkövetkező években - előreláthatólag - a felnőttoktatási központok függetlenített igazgatónak száma évenként 6 %- al emelkedik majd. Ezt a jelenlegi egyetemi képzési rendszer fokozatos növelésével ki lehet elégíteni, de szükséges több szakosított tanfolyamot indítani és nagyobb súlyt helyezni az elméletileg megalapozott szervezési készségek és  képességek fejlesztésére,  /Jelenleg kb. 500 felnőttoktatási központ van az országban./ A munkatársakat és a szakfelelősöket megyei szinten kell kiképezni bentlakásos  tanfolyamok sorozatával, együtt működve a pedagógiai főiskolákkal és műszaki főiskolákkal. Ezekben a képzésekben nagyobb súlyt kell fordítani a tanulási motivációkra, és fokozottabban koncentrálni a felnőttek tanulási készségének fejlesztésére. Évenként mintegy 650 ilyen beosztott szakfelelős munkatársat neveznek ki a felnőttoktatási intézményekben /pld nyelvtanárok, gyakorlati oktatók stb./, akiknek rendszeres továbbképzése megoldatlan. Szükséges, hogy minden Helyi Oktatási Hatóságnak legyen,- továbbképzési terve, mely meghatározza a különböző beosztású felnőttoktatók kiképzését és továbbképzését. A programok elkészítésében konzultálni'keli az oktatásba bevonandó hallgatók szakcsoportjaival.
   Figyelembe kell venni, hogy a főállású felnőttoktatók utánpótlása legtöbbnyire a részfoglalkozású felnőttoktatók köréből származik, akik többnyire pedagógusok. A képzésnek fontos feladata, hogy elősegítse ezt a pályaváltást. Ilyen értelem a felnőttoktatási pálya nem a képzéssel kezdődik, hanem a gyakorlati munkával, amelyet a képzés megerősít. Ki kell te jeszteni a továbbképzést a Munkás Művelődési Szövetség munkatársaira és más társadalmi szervezet felnőttoktatóira (pld. nőszervezetek).
   A jelentés megállapítja, hogy a felnőttoktatás sikere nagymértékben függ az óradíjas oktatók munkájának színvonalától. Ezeknek fele része pedagógus, fele rész pedagógiailag képzetlen. Általában meglehetősen lekötöttek, nehéz őket bevonni a továbbképzésbe Á szakkörvezetők részére szervezendő tanfolyamokat alapfokú és haladó szinten kell kiépíteni az Oktatási Hatóságok szervezésében. Jelentős szerepet töltenek be a tanfolyamvezetők képzésében az egyetemek extramural tagozatai. Hosszú évek óta rendeznek néhány napos, hétvégi bentlakásos és nyári tanfolyamokat.
   A képzési programokat az Oktatási Minisztériumnak, a Felnőttoktatás fejlesztésí Tanácsoknak, a megyeközi Módszertani Tanácsoknak és a Helyi Oktatási Hatóságoknak fokozottabban kell ellenőrizni. Jelenleg a felnőttoktatási központok 80 ezer részfoglalkozású tanárt foglalkoztatnak. Számuk az elkövetkező években növekedni fog. Angliában a felnőtt lakosságnak mintegy 5 %-a vesz részt intenzíven a felnőttoktatási szolgáltatásokban. A Russel jelentés célul tűzi ki ennek az aránynak a megkétszerezését, hogy a tanfolyamok, csoportok taglétszárna elérje a 4 milliót Ennek egyik előfeltétele a főhivatású és részfoglalkozású felnőttoktatók képzési rendszerének fejlesztése.

   A televízió és a felnőttoktatás Angliában

   A televízió minden idők legnagyobb hatású hírközlő, szórakoztató és oktató eszköze. Angliában különösen nagy hatású kiegyensúlyozó és fejlesztő hatása van a társadalomra. Ennek magyarázata az, hogy viszonylag nagy hagyománya van, mert már 1936-ban elkezdődtek a kísérleti adások, és a többcsatornás televízióadás, már a hatvanas évek elején kiépült. Nemcsak politikai okai vannak annak, hogy 1971-ben, a Munkás Párt kezdeményezésére 1971 megkezdte adását az Open University, a Nyilt Egyetem, hanem ennek meg volt a technikai háttere is. Hathetes angliai tanulmányutam során szinte mindenhol találkoztam a televízió felnőttoktatásban történő felhasználásával, annak különféle vállfajával, elsősorban a zártláncú televíziós adásokkal, mint a felnőttoktatás több dimenziós forrásával, kiegészítőjével. Ezen kívül volt alkalmam ellátogatni a Nyilt Egyetem műsorainak alkotó campusába, Milton Keynesbe is. Bár nem tartozott szorosan kutatásom témakörébe, mégis érdekelt a televízió, mint a nagyhatalmú tömegkommunikációs eszköz, tekintettel arra, hogy „összekötő tisztje” volta a televízió szerkesztősége és a Magyar Művelődési Intézet közötti együttműködésnek.. (megj. Az elmúlt harmincöt évben a digitális kultúra és az internet új korszakát nyitotta meg a felnőttkori tanulásnak. A televízió alkalmazását felváltotta az e-learning, ld. „A felnőttképzés fejlesztése Angliában” c. tanulmányunkat. Ennek ellenére úgy gondoljuk, hogy a televízió felnőttoktatási szerepének régebbi tapasztalatai tanú-lságul szolgálhatnak napjaink felnőttoktatása számára is.)

   A BBC, mint felnőttképzési média. A BBC Külföldi Kapcsolatok Osztályán tett látogatásom alkalmával Mr N.Barnnes oktatási felügyelő adott egy számomra izgalmas betekintést a British Broadcasting Corporation felnőttkori tanulásban betöltött szerepéről. 
   A BBC felnőttoktatási szerkesztőségén belül egy külön részleg foglalkozik a BBC és a felnőttoktatási intézmények (ld. further education colleges) együttműködésével. 
Az öttagú csoport feladata a következő:
   a./ Konzultációk és vizsgálódások útján tájékozódik az igények és érdeklődés felől, mely segíti a szerkesztőséget és a Tanácsadó Testületet a műsor tervezésben;
   b./ Előzetes tájékoztatást ad a műsorokról a népművelők, felnőttoktatók számára, és szorgalmazza azok gyakorlatban történő adaptálását, felhasználását, mint felnőttképzési forrásanyagokat;
   c./ Összegyűjti a véleményeket az egyes sorozatokról, alkalmazásuk módjáról és a tapasztalatokat  szerkesztőség és a Tanácsadó Testület rendelkezésére "bocsátja. 

A többéves tapasztalatok azt mutatják, hogy az összekötő tisztek /liason officer/ munkája jelentős mértékben segíti a szerkesztőséget az igények feltárásában, és nagyban hozzájárul a televízió és a felnőttoktatás helyi gyakorlatának fokozottabb együttműködéséhez.
   1965 óta működik a BBC társadalmi tanácsadó szerve a Felnőttoktatási Tanácsadó Testület, a „Further Education Advisory Gouncil”, melynek tagjai a felnőttoktatásban érdekelt különböző szervezetek. A testület nemcsak tanácsot ad a felnőttoktatási programok megtervezéséhez, hanem segítséget nyújt a sorozatok csoportos és egyéni felhasználásához, kezdeményezi az ezzel kapcsolatos hatásvizsgálatokat és bztosítja a Felnőttoktatási Szerkesztőség és a felnőttoktatási és közművelődési intézmények és szervezetek hatékonyabb együttműködését. Évenként háromszor ülésezik, amikor egyben megtárgyalja a programbizottságok műsor javaslatait.
   Ahhoz, hogy a felnőttoktatási intézmények együtt tudjanak működni a televízióval, több hónapos előre tájékoztatás szükséges a műsorokról – mondotta  Mr N. Barnes kolléga.
Ennek értelmében minden év márciusában megjelenik a szeptemberben kezdődő oktatási év programja, miután ezt a Tanácsadó Testület jóváhagyta, A mintegy 50 oldal terjedelmű nyomtatott műsorfüzet ismerteti a felnőttoktatási sorozatok témáját és közli az adások pontos időpontját egész évre. A kiadványt minden felnőttoktatási intézmény postán megkapja.
   A tájékoztatás második lépcsője az u.n. Második Tájékoztató /Second Stage Information/, amely még részletesebb tartalmi ismertetést nyújt, Ez a kiadvány három hónaponként jelenik meg s ugyanazok kapják meg, mint az elsőt. Ezenkivül kétszer egy évben, a felnőttoktatási intézmények megkapják az őket különösképpen érdeklő műsorok pontos időtáblázatát is. A nyilvánosság tájékoztatására félévenként .megjelenik a- Radio Times mellékleteként a Hallgasd, nézd, tanulj melléklet.
   A programokhoz kapcsolódóan a BBC könyveket, hanglemezeket, módszertani útmutatókat is kiad.A könyvek szorosan kapcsolódnak az adásokhoz vagy a témát tovább szélesítik. A nyelvkönyvek közlik a leckék szövegét, a szükséges nyelvtani tudnivalókat és a szavakat. A Főzési Tanácsadót 400 ezren (!), a Hogyan vezessünk gépkocsit 100 ezren és a nyelv könyveket ugyancsak ennyien vásárolták meg. A felmérések azt mutatják, hogy a BBC ismeretterjesztő adásait 300 ezren nézik rendszeresen, s 10 %-uk a kiegészítő anyagot is megveszi. Az -adásokhoz kapcsolódó nyelvi lemezeket 10 ezren vásárolják meg.
A Felnőttoktatási Összekötő -Iroda a tanfolyamokat ellátja speciális jegyzetekkel és információs anyagokkal. Ezek nemcsak a tanulócsoportoknak szóló sorozatok tartalmát ismertetik, hanem szem-pontokat adnak a viták levezetéséhez is. A legtöbb adás 16 mm-es változatban is elkészül, és kölcsönözhető, illetve megvásárolható. /Egy film kölcsönzési díja 7 Font, vételára 70 Font/.
   A BBC l, BBC 2 és az Independent Broadcast Authority - nem számítva a Nyilt Egyetem adásait - évente kb. 450 órában sugároz felnőttoktatási adásokat. Az első csatornán a felnőttoktatási programok vasárnap délelőtt vannak, amelyet a következő héten késő esténként vagy szombaton megismételnek. A második csatornán az adások minden hétköznap este fél hét és fél nyolc között vannak.
   Az 1974-75. év főbb sorozatai a következők:
   a./ Továbbképzési kollégiumok számára: 
Gépelemek, Világgazdaságtan, Fórum, A szülő és a gyermek,
       Kommunikáció: a hirek, Kommunikáció: a dráma, Vendéglátóipari ismeretek, A szakszervezetekről, A futball, Döntés a családban és a közösségekben, Idegen nyelvű levelezés, Bűnözés stb.;
   b./ Pedagógusoknak: A korai igéret, Alsóosztályosok, Hatásvizsgálat az oktatásban, Gyógypedagógusoknak, Politikai oktatás stb; 
   c./ Otthon és a szabadidő: A házi költségvetés, A művelődés hírei, Idősebb polgároknak, A nevelés
       ábc-je, Építési tanácsadás, Hegymászás, Kertészkedés, Virágrendezés, modell készités, stb.;
   d./ Közélet-politika: Közegészségügy, Szociális  munka, Tervezés és ember, A bevándoroltak, A falu perspektívái, A környezet, Nyugatnémetországról, A Közel-keleti konfliktus, A helyi tanácsok, Oktatáspolitika stb.;
   e./ Művészet és tudomány: A viktoriánus korszak, Az angol regény külföldön, A költő és költemény, A "pop" zene, Zene és szellem, A zenei befogadás, A statisztikáról, A tudomány hírei, Bevezetés a pszichológiába stb.;
   f./ Nyelvtanfolyamok: Német, orosz, francia, spanyol, welsh alapfokú és haladó tanfolyamok?;

   g./ Filmek / kölcsönözhetők és megvásárolhatók/: Öt család, Galé halott /a kábítószer fogyasztásról/, Az interakciók, A hivatalvezetés, Fekete tanárok, Várostervezés, Los Angeles, Számitógépek, Munkakonfliktusok,  Gyógyszerek, Ápolónőképzés, A vállalatok emberi oldala, A felnőttek tanulása, Szexuális felvilágosítás, Az anyanyelv, Az improvizációs dráma, Játszócsoportok, Vitorlázás, Úszás, Atlétika, Kvantummechanika. /A sorozatok általában 10 adásból állnak./.

   Az angol Nyilt Egyetemről szerzett tapasztalatok. Az Open Universiti milton keynesi központjában Dr James Smith tájékoztatási osztályvezető fogadott és látott el információs anyagokkal Angliának erről az új távoktatási rendszeréről. 
   Az 197l-ben megindult egyetemi távoktatási rendszer célja az, hogy lehetővé tegye az egyetemi diploma megszerzését a tanulni akaró, de szociális, földrajzi szempontból akadályoztatott felnőttek számára. A Nyílt Egyetem a Munkáspárt kezdeményezésére született, és az oktatás szabadságáról vallott nézeteit tükrözi. A lényege az önálló, irányított tanulás egy országos multimedia rendszer segítségével.
   A Nyílt Egyetem iskolai végzettséghez nincs kötve, és általában öt - hat év eredményes tanulás után egyetemi diplomát ad. A hallgatóknak összesen hat pontot kell ''összegyűjteni" olymódon, hogy egy egyéves tanfolyam értéke l pont. A tanév januártól novemberig tart, novemberben van a vizsgaidőszak. Az első év alapozó jellegű, előkészítése a későbbi szakosított tanfolyamoknak. Anglia legnagyobb egyeteme, hallgatóinak száma 40 ezer.
   Az alaptanfolyamok a következők; Változások az ipari társadalomban, Művészetek, Matematika, Természettudományok. Az alaptanfolyamok elvégzése után megfelelő szakpárosításban hetven féle tanfolyam között lehet választani. A diploma  megszerzése nincs időhöz kötve, s egyszerre fel lehet venni két tanfolyamot is. A tanulásnak ez a módja azonban nagy megterhelést ró a hallgatóra, s az általános tapasztalat az, hogy az első években csak egy tanfolyamot vesznek fel. Ebben az esetben is heti 10-14- óra tanulás szükséges az eredményes tanuláshoz.
   A tanulás a rendszeres- időközönként érkező tanulmányi csomagokra épül. Ez tartalmaz egy programozott jegyzetet, feladatlapokat, kiegészítő anyagokat, és ehhez kapcsolódnak  a rádió és tévé adások. Esetenként küldenek hanglemezeket, diafilmeket. Az oktató tehát nincs közvetlen kapcsolatban s. hallgatóval, az információközlés nem személyes utón történik. A hallgató az anyagokat egyedül, önállóan dolgozza fel. A természettudományi szakokon a hallgatók, kísérleti eszközöket is kapnak, A nagy mennyiségű kötelező irodalom a könyvesboltokban megvásárolható.
A témarészekhez, mint említettük, televízió és rádióadások kapcsolódnák, különösen alapfokon.- Célja á jegyzetek illusztrálása, kiegészítése, elsősorban esettanulmányok formájában, Az első évben, az alaptanfolyamokhoz heti egy rádió és egy tévé adás kapcsolódik. A műsorokat a BBC Nyílt Egyetem Osztálya szerkeszti. Hetenként a televízió hetvenkét 25 perces Nyílt Egyetem műsort sugároz.'
   Az értékelés dolgozat irással és feladatlapokkal történik. Minden hallgató egy meghatározott tutorhoz van beosztva, aki figyelemmel kíséri előmenetelét, kijavítja dolgozatait. A tutorok a konzultációs központban találkoznak a hallgatókkal. A 260 konzultációs központ el van látva filmekkel, televízió készülékekkel, oktatási segédanyagokkal. Itt a tanácsadók /counsellor/ tartanak inspekciót meghatározott időbeosztás szerint. Ezenkívül- az első évben van egy egyhetes nyári tanfolyam, melynek célja az, hogy a hallgatók belekóstoljanak az egyetemi légkörbe, találkozzanak az oktatókkal.
   A Nyílt Egyetem nagy kitartást és speciális készséget igényel a hallgatóktól. .A :legfontosabb követelmény, hogy meg kell tanulni tanulni.   Ezért nagy szerepe van a leendő hallgatók felkészítésének, bevezetésének az önálló tanulásba. Az előkészítő tanfolyamokat a felnőttoktatási központok szervezik az őszi hónapokban, a januári évadkezdés előtt. A lemorzsolódás, kimaradás igy is nagy,
   A hallgatók szociális összetételére a középosztály részvétele a jellemző /pedagógusok 33 %, háziasszonyok 13 %, technikusok 12 %, kvalifikált értelmiségiek 11 %./ A fizikai dolgozók aránya csak 4-5 % A legnagyobb vonzerőt egy másik szak megszerzése, a pályaváltoztatás lehetősége gyakorolja A hallgatók átlag életkora 24-25 év. A lemorzsolódás az alacsony iskolai végzettségűeknél és a természettudományi szakokon a legnagyobb. A tandíj összköltsége a diploma megszerzéséig 240-500 
Fontig terjed /tandíj, könyvek, nyári tanfolyamok stb./ A vállalatok és Helyi Oktatási Hatóságok a rászorult hallgatókat anyagi 'riogatásban részesítik. A négy év tapasztalatai alapján a Nyílt Egyetem bevált.
A legnagyobb értéke az, hogy bővítette a művelődök körét, és jól alkalmazkodik a felnőttek munka és életviszonyaihoz, igényeihez. A Russel bizottság is elismerően nyilatkozik a Nyílt Egyetemről, és felveti annak gondolatát, hogy alacsonyabb szinten is ki kellene építeni egy ehhez hasonló önálló felnőttoktatási rendszert. Hosszú távon a távoktatásnak ez a módja anyagilag is kifizetődő, mert az egy hallgatóra eső költségek alacsonyabbak, mint a hagyományos egyetemeken.(megj: A több mint három évtizedes tapasztalatok és az ezt vizsgáló tudományos kutatások eredményei azt bizonyítják, hogy a várakozások és célkitűzések a legteljesebb mértékben beváltották a hozzáfűzött reményeket. Napjainkban az Open University az oxfordi és a cambridgei egyetemekkel egyenrangú felsőoktatási intézménye Nagy Britanniának, és például szolgál a világ számára, hogyan lehet a legfejlettebb technikát a tudás, az oktatás számára a legeredményesebben, a leghatékonyabban felhasználni. A Nyilt Egyetem a hallgatói megelégedettség tekintetében is legmagasabb az összes egyetem közül.2010. H:L)

                                                                Összefoglalás

   A felnőttoktatás iránt megnyilvánuló társadalmi igény fokozódásának eredményeként az utóbbi években jelentősen megnövekedett a hívatásos és főállású felnőttoktatók száma, s ez a folyamat egyre tart.
Szakmává vált a felnőttoktatás, létrejött önálló ismeretrendszere, tudománya, kialakulóban vannak képzési intézményei, képesítési követelményei, s ezzel összefüggésben bér- és státusz rendszere. Emocionális alapon, autodidakta úton megszerzett ismeretekkel ezt a társadalmi szerepet betölteni egyre nehezebb.
Megfigyelhető a felnőttoktatás intézményesedése és fokozottabb állami, társadalmi szabályozása a korábbi önkéntes mozgalom helyett. A felnőttoktatás irányítása elsősorban az állam és a helyi oktatási hatóságok által nyújtott anyagi támogatásban, a képzési rendszer kiépítésében és bizonyos normatívák felállításában jut kifejezésre. A felnőttoktatás részévé vált a társadalomfejlesztésnek, a szakmai nevelésnek és lehetőséget ad a szabadidő hasznos eltöltésére, fontos eszköze a szakmaváltásnak. Mindez társadalmilag, gazdaságilag, pszichológiailag jól képzett felnőttoktatási szakembereket igényel az irányításban, tervezésben és a gyakorlati végrehajtásban egyaránt.
  A felnőttoktatók képzésében elsődleges szerepük van az egyetemeknek. A finn képzési rendszer kivételével a meglátogatott országokban a felnőttoktatók képzése postgraduális jellegű., vagyis már egy megszerzett diplomára épül. Az egyetemi diploma megszerzése ez esetben is a szakmaváltás feltétele és pályaközben történik, amikor egy részfoglalkozású oktatóból hivatásos felnőttoktató, intézményvezető, irányító munkatárs lesz. Ennek a rendszernek kétség kívül előnye az, hogy az elmélet és a gyakorlat kapcsolata így szorosabb és a hallgatók már elkötelezték magukat a szakmával. Ugyanakkor a képzési idő rövidebb.
   A képzés általában körülhatárolt, meghatározott szerepek betöltésére készít fel. Ezek a következők: felnőttoktatásai intézmények vezetői, az állami és társadalmi szervezetek meghatározott pozíciói, felnőttoktatási tanári állások, szakoktatással foglalkozó irányító szakemberek stb. Álltalános tapasztalat, hogy a felnőttoktató képzés együtt történik a közösségfejlesztési szakemberek képzésével. Kevésbé 'képeznek az egyetemek szakembereket a tágabban értelmezett felnőttoktatás számára.
   A tananyag ennek megfelelően pedagógiai, andragógiai, módszertani központú, kiegészítve olyan ismeretekkel, amelyek a hallgatók megfelelő társadalomszemléletéhez szükségesek. A főbb tantárgyak a következők; a felnőttoktatás elmélete és története, a felnőttek tanulásának, személyiségfejlődésének pszichológiája, a művelődés motivációs tényezői, csoportpszichológia, komnmunikáció elmélet, a társadalom fejlődése, társadalmi struktúra, a változó társadalom, a felnőttoktatás metodológiája, a moderm technikai észközök alkalmazása a felnőttoktatásban. A felsőbb fokú diploma tanfolyamokon nagy szerepet kap az önálló kutatómunkára való felkészítés.
   Az oktatás módszerére a szemináriumi rendszer és az önálló tanulás a jellemző. Általában többféle tagozat és tanfolyam közül lehet választani, és a tananyag a megadott szakirodalomra épül. Vizsgázni túlnyomóan elméleti jellegű, de kapcsolódik a hallgatók gyakorlati munkájához. Mindhárom országban jellegzetessége az egyetemi felnőttoktató képzésnek, hogy nemcsak a diplomára való felkészítés a feladatúk, hanem a végzett. hallgatók továbbképzése, tájékoztatása is. Az egyetemek felnőttoktatási tanszékeinek hármas funkciójuk van; a./ képzés, b./ továbbképzés, c./ kutatás, Angliában a nyilvános felnőttoktatás, ismeretterjesztés is.
   A társadalmi vezetők képzése a pedagógusképző intézményekben; Finnországban, Svédországban a népfőiskolákon és a szakszervezetek, a művelődési szövetségek keretében történik. Az ifjúsági vezetők, klubvezetők részére - az intézményeken belül vagy önállóan — külön tagozatok működnek, A képzési idő általában két-három év, s néhány hónapos gyakorlat, kötelező. Különös figyelmet fordítanak a képzésben a szociá1isan vagy fizikailag hátrányos helyzetű rétegek, csoportok gondozására /idősek, testi fogyatékosok, alkoholizmus, kábitószerek rabjai stb./. Ez a tevékenység a felnőttoktatás és a szociális gondozás határán van, de ilyen feladataik a felnőttoktatási intézményeknek is vannak. Az oktatás egyik fő módszere a hallgatok beszámolói, a csoportmunka, intézményi gyakorlatok, szituációjátékok.
   A felnőttoktatás rendszerére és a felnőttoktatási intézmények működésére vonatkozó tapasztalatainkat az alábbiakban összegezzük:
   l./ Az iskolák és a felnőttoktatási intézmények között szoros a kapcsolat. /Közösségi Kollégiumok, Falusi Kollégiumok./ A permanens művelődés jegyében, s gazdasági meggondolásból az iskolák a felnőttek művelését is szolgálják.
   2./ A felnőttoktatási intézmények tevékenységének szerves része a testedzés, a játékos testnevelés, a tömegsport, /torna, 'tollaslabda, jóga, kirándulás, úszás, kugli stb./. Ennek tárgyi feltételei is mindenhol biztosítottak /tornaterem/.
   3./Az ismeretszerzés és művelődés elsődleges motivációi a családdal, a lakással, a háztartással, az utazással kapcsolatos segítség nyújtás. A tanfolyamok általában egyévesek, heti egyszeri foglalkozással.
    4./ A művelődésben általában az iskolázottabb, az anyagilag bizonyos mértékig független középrétegek, s a szakmaváltás előtt álló szakmunkások, technikusok, alkalmazottak vesznek részt.
   5./ A felnőttoktatásnak egyik fontos feladata a közösségnevelés. Ennek lényege, hogy a lakosság elmaradottabb rétegei aktívan vegyenek részt a városfejlesztésben, a hatóságok által kezdeményezett akciókban. A közösségfejlesztés módszerei: családlátogatások, beszélgetések, tanácsadás.
   6.,/ 'A svéd tapasztalatok -arra utalnak, hogy az iskolarendszerű felnőttoktatásban messzemenően alkalmazkodni kell a. felnőttek munkakörülményeihez, érdeklődéséhez /választható tantárgyak, rugalmas időbeosztás, a hallgatók bevonása stb/.  A felnőtt tanulót maximális támogatásban: kell részesíteni.
   7./ A kulturális körzetektől távol eső ritkán-lakott körzetek kulturális ellátásának alapvető feltétele a motorizáció és a közúti hálózat megfelelő fejlettsége, e területek elsődleges információs eszköze a sajtó, rádió és a televízió.
   8./ A meglátogatott országokban a felnőttoktatási intézmények a legkisebb településekig bezárólag /5 10 ezer lakos/ kiépítettek és minőségileg is megfelelnek az igényeknek, az épületek és felszerelésük a differenciált, kiscsoportos művelődésre is alkalmasak.
   9./ Az intézmények állami, helyi tanácsi, társadalmi támogatást kapnak, bevételi kötelezettségük nincs. Az állami, városi irányítás elsősorban az anyagi támogatásban jut kifejezésre.
   10,/ Legelterjedtebb technikai eszközök a felnőttoktatásban: fénymásoló gép, írásvetítő, nyelvoktató laboratórium, írásvetítő stb.
   11./ A felnőttoktatás leghatékonyabb formái a hosszabb-rövidebb ideig együtt élő közösségek, a benntlakásos tanfolyamok, népfőiskolák. Ez utóbbiak elsősorban felsőfokú szakiskolákra készítenek elő.
   12./ Növekszik az érdeklődés a hétvégi tanfolyamok és nyári táborozások iránt.
   13./-Egyre nagyobb szerepet kap a felnőttoktatásban az irányított egyéni tanulás, a távoktatás. Az angol Nyílt Egyetem tapasztalatai azt bizonyítják, hogy a jól programozott és ellenőrzött egyéni tanulás pótolni képes az oktatás hagyományos formáit, s bővíti e művelődők körét.
   14./ Angliában és Svédországban kiépült a televízió felnőttoktatási műsorainak fix rendszere, a felnőttoktatási intézmények előretájékoztatásának többlépcsős mechanizmusa
   15./ Svédországban a-színházi előadások, koncertek 25-30.%-a gyermek előadás.
   16./ A felsőfokú technikumok és felnőttoktatási kollégiumok is rendeznek tanfolyamokat az óradíjas tanfolyamvezetők részére, együttműködve a Helyi Oktatási Hatóságokkal.
   17./Az egyetemeken, főiskolákon éppen úgy mint a felnőttoktatási intézményekben a hivatalos vezetést társadalmi bizottságok segítik munkájukban. Feladatuk az érdekképviselet, a tájékoztatás és az együttműködés biztosítása.

   A tanulmányút programszervezésének értékelése

   A -tanulmányút végrehajtása az előzetes terveknek megfelelően történt és célját elérte. Valamennyi programpont hasznosnak bizonyult és elősegítette, hogy a három ország felnőttoktató képzéséről és felnőttoktatási rendszeréről az eddiginél alaposabb és mélyrehatóbb ismereteket szerezzünk, mely elősegíti a hazai felnőttoktatás továbbfejlesztését, a szerzett tapasztalatok felhasználását.
   Az UNESCO megbízott helyi szervei nagy szakértelemmel és hozzáértéssel szervezték programjaimat és minden vonatkozásban segítették munkámat. A meglátogatott intézmények vezetői és munkatársai készségesen adtak felvilágosítást, elláttak információs anyaggal. Különösen értékesek voltak azok a látogatások, ahol az intézmény gyakorlati tevékenységébe is betekintést nyerhettem. A három ország közötti időbeosztás is megfelelőnek bizonyult.
   Az utazások szervezeti lebonyolítása zökkenőmentesen történt /szállás, utazás/. A program meglehetősen zsúfolt volt, de ez lehetővé tette az idő maximális kihasználását, A hét vége, amennyiben nem ezekre a napokra esett az utazás, általában szabad volt, A rendelkezésre bocsátott ösztöndíj az elszállásolás és ellátás költségeit fedezte. Az országon belüli közlekedés kiadásait a megbízott szervek fizették. A Finnországban és Angliában folyósított könyvvásárlási támogatás lehetővé tette néhány fontos szakkönyv, kiadvány megvásárlását.
   A Magyar UNESCO Bizottság és a Párizsi UNESCO Központ Ösztöndíj Osztálya a tanulmányút gondos előkészítésével és megszervezésével nagymértékben hozzájárult az úti program megvalósításához.

Irodalom

JANSSON, B.: Adult education in Sweden. Stockholm, 1973. The Swedish Institute, 51. p (Felnőttoktatás Svédországban.)

EDSTRÖM, L.O.: Struktur und Reform Schwedischer Erwachsenenbildung. Braunschweigh, 1973, Westermann Ver. 131-593. p. (A svéd felnőttoktatás struktúrája és reformja)

Adult Education in Nordic Countries. Denmark. The Secretarist for Nordic Cultural Cooperation. 1976. 6. p. (Felnőttoktatás a skandináv országokban.)

National Innovativ Centre for General Education, Classes 8-9. The Innovativ Centre, 1978. Koppenhága. (Az Általános Iskolák Fejlesztésének Innovatív központja.)

HARANGI L.: Felnőttoktatás, népművelőképzés Finnországban, Svédországban és Angliában. (UNESCO-tanulmányút, 1974. ápr. 1- jún. 30.) Népművelési Intézet, 144. p.

HARANGI L.: Népművelés külföldön: Svédországban, Finnországban és Angliában. I-II. Népművelés, 1975. 3. sz. p. 18-21; 4. sz. p. 16-18.

HARANGI L. : Felnőttoktatás Finnországban, Svédországban, Angliában. KultúraKultúra és Közösség, 1975. 2-3.sz. p. 205-213.

HARANGI L.: Az iskola rendszerű felnőttoktatás szervezete Angliában, az Amerikai Egyesült Államokban és Svédországban. 135-180. p. 219-237.p. = Nemzetközi Oktatásügy 22. sz. Iskolarendszerű felnőttoktatás. Országos Pedagógiai Könyvtár és Múzeum. Budapest, 1978. 269. p.

HARANGI L.: A dán felnőtt nevelés rendszere. Kultúra és Közösség. 1980. 3. sz. 99-122. p.

Adult Education: A plan for development. London, 1973. HMSO. 311. p. Felnőttoktatás: Fejlesztési terv. A Russel-bizottság jelentése.)

SIMPSON, J.A.: Today and Tomorrow in Eurppean Adult Education. Council of Europe, Strasbourg, 1972. 223. p.(Felnőttoktatás ma és holnap Európában.)

ROGERS, J.: Adults Learning. The Opeb University Press. Milton Keynes-New York. 1977. 256. p. (A felnőttek tanulás.)

Bergevin, P.: Adult Education Procedures. Handbook of Tested Patterns for Effective Participation. Greenwich. Connecticut. 1963. 245. p. (Felnőttoktatási módszerek. A hatékony részvétel kiopróbált formáinak kézikönyve.)

Knowles, M.: The Modern Practice of Adult Education. Andragogy Versus Pedagogy. Association Press. New York. 1971. 380. p. (A felnőttoktatás modern gyakorlata. Andragógia kontra pedagógia.)

Lowe, J.: The Education of Adults. A world Perspective. The UNESCO Press. Paris. 1975. 229. p. (Felnőttek nevelése. Világperspektíva.)

KIDD, J.R.: How adults learn. New York. 1975. Association Press, 318. p. (Hogyan tanulnak a felnőttek.)

KLEVINS, Ch. Materials and Methods in Continuing Education. Klevins Publications., New York, 1976. 408. p. (A folyamatos oktatás anyagai és módszerei.)